ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/538/24	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Ярош А.І.,
суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.
за участю представників учасників справи:
від Товариства з додатковою відповідальністю “Одеський ремонтно-монтажний комбінат”: Шишлюк В.Р.,
від Одеської міської ради: Асташенкова О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Одесі 
апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю “Одеський ремонтно-монтажний комбінат”
на рішення Господарського суду Одеської області від 04.09.2025 року, суддя в І інстанції Бездоля Ю.С., повний текст якого складено 22.09.2025, в м. Одесі
у справі №916/538/24
за позовом: Товариства з додатковою відповідальністю “Одеський ремонтно-монтажний комбінат”
до відповідача: Одеської міської ради
про визнання укладеним додаткового договору (угоди)

ВСТАНОВИВ
В лютому 2024 року Товариство з додатковою відповідальністю “Одеський ремонтно-монтажний комбінат” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) до Одеської міської ради про визнання укладеним додаткового договору (угоди) про поновлення та внесення змін до договору оренди землі від 24.07.2007, за реєстровим №2364, з додатковими договорами (угодами) про поновлення та внесення змін від 07.12.2017, за реєстровим №3074; від 02.09.2019, за реєстровим №2016, в запропонованій позивачем редакції.
Позовні вимоги обґрунтовані зверненням у встановлений договором строк (понад 60 днів до закінчення строку його дії) до відповідача з клопотанням про поновлення договору оренди на такий самий строк, проте відповідачем у місячний строк не було розглянуто відповідної заяви позивача з прийняттям відповідного рішення. Відмову орендодавця у продовженні договору позивач також не отримав, що, за його доводами, є підставою для визнання договору оренди землі поновленим та визнання додаткової угоди укладеною в судовому порядку.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.06.2024 у справі №916/538/24 (суддя Щавинська Ю.М.) позовні вимоги задоволено частково, визнано укладеним додатковий договір (угоду) до договору оренди землі з додатковим договором (угодою) про поновлення та внесення змін, посвідченого 07.12.2017 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстровим №3074, з додатковим договором (угодою) про поновлення та внесення змін, посвідченого 02.09.2019 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстровим № 2016, у наступній редакції: “1. Сторони вирішили поновити строк дії Договору оренди землі від 24.07.2007 терміном до 31.12.2026. 2. Інші умови Договору залишити без змін.”; стягнуто з Одеської міської ради на користь Товариства з додатковою відповідальністю “Одеський ремонтно-монтажний комбінат” судовий збір у сумі 2422,40 грн.; у задоволенні решти позову відмовлено.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.11.2024 у справі №916/538/24 (головуючий суддя Савицького Я.Ф., судді: Богацька Н.С., Колоколов С.І.,) рішення Господарського суду Одеської області від 18.06.2024 у справі №916/538/24 залишено без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.01.2025 у справі №916/538/24 касаційну скаргу Одеської міської ради задоволено; постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.11.2024, рішення Господарського суду Одеської області від 18.06.2024 та додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 01.07.2024 скасовано, а справу №916/538/24 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Скасовуючи рішення судів нижчих інстанцій, касаційний суд зазначив, що при поновленні договору оренди землі саме на орендаря покладається тягар доказування належного та своєчасного повідомлення орендодавця про намір скористатися переважним правом. Суди попередніх інстанцій помилково визнали копію «накладної» кур`єрської служби достатнім доказом, не врахувавши, що на момент виникнення спору чинне законодавство (Закон № 2759-III та Правила № 270) не врегульовувало порядок надання кур`єрських послуг у такий спосіб, а вимагало підтвердження відправлення фіскальним чеком та описом вкладення.
Суд наголосив, що за умови заперечення орендодавцем факту отримання листа, сама лише наявність у відправника документа від приватної служби доставки, внесення даних до якого залежить виключно від цієї організації, не створює презумпції належного виконання обов`язку. Колегія суддів зауважила, що світлокопія накладної з відміткою про вручення у «скриньку» без ідентифікації отримувача та відсутність розрахункового документа оператора поштового зв`язку позбавляють такий доказ ознак належності та достовірності.
Окрему увагу приділено тому, що в наданій накладній у графі «опис вкладення» було зазначено лише додатки, що не дає змоги встановити факт направлення самого листа-повідомлення від 13.10.2021. Касаційна інстанція підкреслила недопустимість застосування концепції негативного доказу, за якої обов`язок спростування неотримання кореспонденції фактично перекладено на Одеську міську раду, що є порушенням принципу змагальності господарського процесу.
Крім того, суд вказав на необхідність комплексної перевірки обставин надання кур`єрських послуг, зважаючи на наявну судову практику щодо виявлених фактів оформлення такими службами документів минулими датами. Належними доказами у таких правовідносинах мають бути опис вкладення до рекомендованого листа, розрахункова квитанція та повідомлення про вручення з чітким відображенням інформації про отримувача.
З огляду на викладене, висновки судів про дотримання орендарем алгоритму дій, визначеного статтею 33 Закону України «Про оренду землі», визнані передчасними та необґрунтованими. При новому розгляді судам приписано з`ясувати наявність передбачених законом доказів поштового зв`язку, які б підтверджували реальне відправлення та вручення кореспонденції у встановлені строки.
При повторному розгляді рішенням Господарського суду Одеської області від 04.09.2025 у справі №916/538/24 у задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю “Одеський ремонтно-монтажний комбінат” - відмовлено повністю.
Надаючи оцінку матеріалам справи з урахуванням висновків Верховного Суду у справі №916/538/24, господарський суд дійшов висновку про недоведеність позивачем факту належного повідомлення орендодавця про намір скористатися переважним правом. Суд зауважив, що обов`язок документального підтвердження такого волевиявлення покладається на орендаря, а усталена судова практика визнає належним доказом саме направлення рекомендованої кореспонденції з описом вкладення на дійсну адресу контрагента.
Основним доказом позивача слугувала кольорова копія накладної кур`єрської служби №7819 (вказаний доказ у кольорі надано після направлення справи на новий розгляд), яка містила розбіжності з раніше поданою копією, зокрема в частині наявності рукописних написів та печатки. Оскільки оригінал документа не був наданий, а відповідач поставив під сумнів достовірність копії, суд, керуючись частиною 6 статті 91 ГПК України, не прийняв цей доказ до уваги. Посилання на втрату оригіналу внаслідок залиття архіву відхилені, оскільки наданий акт не містив переліку втрачених документів та був складений без належної ідентифікації осіб.
Додаткові докази, такі як квитанція до прибуткового касового ордера та листування з кур`єрською службою, визнані судом недостатніми, оскільки вони не є первинними щодо факту відправлення та мають оцінюватися лише в сукупності з основною накладною. Суд наголосив, що інформація від оператора зв`язку без належного документального підтвердження змісту відправлення не створює презумпції виконання обов`язків орендарем.
Резюмуючи, суд зазначив про відсутність у діях позивача належної обачності та активної зацікавленості у відстеженні стану відправлення. Враховуючи заперечення Одеської міської ради, підтверджені довідками про відсутність реєстрації вхідної кореспонденції, та недотримання встановлених законом і договором строків повідомлення, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з додатковою відповідальністю “Одеський ремонтно-монтажний комбінат”, в якій останнє просить рішення Господарського суду Одеської області від 04.09.2025 у справі №916/538/24 скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що висновок суду про недоведеність факту повідомлення орендодавця ґрунтується на надмірному формалізмі та ігноруванні сукупності належних доказів. На виконання вказівок Верховного Суду, викладених у постанові від 29.01.2025 у справі №916/538/24, позивачем було вжито додаткових заходів для підтвердження реальності поштового відправлення від 13.10.2021, зокрема шляхом отримання деталізованої відповіді на адвокатський запит від оператора поштового зв`язку ТОВ «ДВАДЦЯТЬ П`ЯТЬ ГОДИН».
Згідно з наданою відповіддю №18 від 21.03.2025, оператор підтвердив прийняття 13.10.2021 від ТДВ «ОРМК» відправлення за накладною №7819, адресованого Одеській міській раді, із конкретним переліком додатків: звернення про поновлення договору, проекту додаткової угоди та правовстановлюючих документів. Апелянт наголошує, що зазначений лист оператора є похідним письмовим доказом, який згідно зі статтею 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» та пунктом 62 Правил №270 належним чином верифікує факт надання послуги, статус її оплати та зміст вкладення.
Скаржник вважає помилковою відмову суду прийняти квитанцію до прибуткового касового ордера №46 від 13.10.2021 як доказ оплати послуг, оскільки цей документ відповідає вимогам Положення НБУ №148 та є розрахунковим документом у розумінні поштового законодавства. Наявність цієї квитанції у сукупності з листом-підтвердженням оператора повністю спростовує зауваження касаційного суду щодо відсутності фіскальних документів у матеріалах справи, які стали підставою для направлення справи на новий розгляд.
Щодо неможливості надання оригіналу накладної №7819, Скаржник вказує, що вона була втрачена внаслідок затоплення архіву 30.11.2024, що підтверджено актом, підписаним представниками управителя будинку ПП СК «Комфорт-Одеса». Позивач стверджує, що суд першої інстанції безпідставно піддав сумніву повноваження осіб, які підписали акт, та вимагав надмірної деталізації переліку пошкоджених документів, хоча основною метою акту було засвідчення самої події, що унеможливила збереження первинного документа з незалежних від сторони обставин.
Апелянт акцентує увагу на тому, що відповідно до частини 6 статті 91 ГПК України відсутність оригіналу документа не позбавляє копію доказової сили, якщо обставини можна підтвердити іншими засобами. У даному випадку сукупність доказів - копія накладної, оригінал розрахункової квитанції та офіційна відповідь оператора поштового зв`язку - є достатньою та вірогідною базою для встановлення факту своєчасного звернення орендаря до міської ради у встановлений договором строк.
Окремо у скарзі зазначено, що орендодавець свідомо обрав спосіб доставки через скриньку для звернень, а кур`єрська служба підтвердила факт вручення відправлення 13.10.2021 о 17:50 год. Скаржник вважає, що ігнорування судом цих обставин та кваліфікація наданих документів як «додаткових» або «недостатніх» порушує принципи змагальності та всебічності розгляду справи, оскільки позивач надав усі можливі та доступні докази, які підтверджують його добросовісну поведінку в орендних правовідносинах. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.11.2025 відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою; призначено справу до розгляду на 27.01.2026 об 11:00 та в подальшому відкладено розгляд справи на 12.02.2026 о 14:00.
В судовому засіданні 12.02.2026 брали участь представники сторін.
Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, 24.07.2007 між Одеською міською радою (орендодавець, відповідач) та Відкритим акціонерним товариством “Одеський ремонтно-монтажний комбінат” (орендар, позивач) укладено договір оренди землі, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., за реєстровим №2364 (т.1 а.с. 33-37).
Відповідно до п.1.1 договору орендодавець на підставі Закону України “Про оренду землі” та рішень Одеської міської ради №2002-XXIV від 18.11.2003 та №3232-IV від 11.10.2004 надав, а орендар прийняв у строкове, платне володіння, користування для ІІ черги етапу будівництва земельні ділянки площами 13442 кв.м та 7725 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Одеса, вулиця Ковалевського, 22, 24, 26; сп. Ковалевського, 5, 5-а; сп. Матроський, 13,15, від загальної площі 27658 кв.м, згідно з планом земельних ділянок, який є невід`ємною частиною договору. Земельна ділянка площею 6518 кв.м з вищевказаної загальної площі 27685 кв.м передана в оренду Відкритому акціонерному товариству “Одеський ремонтно-монтажний комбінат” на підставі договору оренди землі, посвідченого 13.07.2004 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фуфаєвою О.О. за реєстровим №817.
У пункті 3.1 договору сторони погодили, що договір укладено терміном на 5 років для поетапного будівництва комплексу житлових будинків з окремо розташованим супермаркетом.
07.12.2017 сторони уклали додатковий договір (угоду) про поновлення та внесення змін до договору (т.1 а.с.38-40), яким зокрема, продовжили строк дії договору до 31.12.2021, змінили найменування орендаря у зв`язку із його реорганізацією на ТДВ “Одеський ремонтно-монтажний комбінат”, виклали в новій редакції пункти договору щодо предмету, орендної плати, нормативної грошової оцінки та інші.
02.09.2019 між сторонами було укладено додатковий договір (угоду) про внесення змін до договору оренди землі (т.1 а.с. 42-47), яким викладено його в новій редакції.
Так відповідно до п.1.1 договору орендодавець на підставі Закону України “Про оренду землі” та рішень Одеської міської ради №2002-XXIV від 18.11.2003 та №3232-IV від 11.10.2004, №1932-VII від 15.03.2017 та №4956-VII від 31.07.2019 надає, а орендар приймає у строкове, платне користування земельну ділянку, площею 1,3442 га, що знаходяться за адресою: м. Одеса, вулиця Ковалевського, 22, 24, 26; сп. Ковалевського, 5, 5-а; сп. Матроський, 13, 15, кадастровий номер 5110137500:10:010:0007, для поетапного будівництва комплексу житлових будників з окремо розташованим супермаркетом.
Згідно з п.1.2 договору земельна ділянка, площею 1,3442 га, кадастровий номер 5110137500:10:010:0007, належить на праві комунальної власності Територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.10.2014 Одеським міським управлінням юстиції Одеської області 09 жовтня 2014 року, номер запису про право власності: 7347618, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 477741351101.
За умовами п.п. 2.1- 2.2 договору в оренду передана земельна ділянка площею 1,3442 га, у тому числі по угіддях: зайняті поточним будівництвом - 1,3442 га.; на земельній ділянці розташований об`єкт нерухомого майна, а саме: незавершене будівництво комплексу житлових будинків, готовність 5%, що належить ТДВ “Одеський ремонтно-монтажний комбінат”, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.04.2018 Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області, Одеська область, номер запису про право власності: 25571612, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1523293151101.
Відповідно до п.2.3 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладання договору становить 15074156,76 грн. (з урахуванням індексації за 2017-2018 роки) згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси.
Пунктом 3.1 договору передбачено, що останній укладено до 31.12.2021 для поетапного будівництва комплексу житлових будинків з окремо розташованим супермаркетом.
Після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк; у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.3.2 договору).
За умовами п.4.1 договору орендна плата за земельну ділянку площею 1,3442 га розрахована у розмірі 5% від нормальної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає: 753707,84 грн., з урахуванням індексації за 2017-2018 роки; орендна плата вноситься орендарем у грошовій безготівковій формі.
На підтвердження обставини звернення позивача до відповідача щодо поновлення договору оренди землі ТДВ “Одеський ремонтно-монтажний комбінат” надано суду:
- копію звернення щодо поновлення договору оренди землі вих.№06/10 від 13.10.2021 (а.с. 52 т.1), адресованого Одеській міській раді, в якості додатків до якого вказано: копія договору оренди землі, посвідченого 24 липня 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстровим №2364; копія додаткового договору (угоди) про поновлення та внесення змін, посвідченого 07.12.2017 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстровим №3074; копія додаткового договору (угоди) про поновлення та внесення змін, посвідченого 02 вересня 2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстровим №2016; копія дозволу на виконання будівельних робіт №ІУ013210606407 від 10.06.2021; проект додаткового договору (угоди) про поновлення та внесення змін до договору оренди землі; правовстановлюючі документи;
- накладну кур`єрської служби доставки (а.с. 53 т.1), яка містить наступні відомості: відправник - ТДВ “Одеський ремонтно-монтажний комбінат”, відправлення прийняте в доставку - 13.10.2021 об 11:15, отримувач - Одеська міська рада, графа відправлення вручено одержувачу містить дату - 13.10.2021 17:50, а також відмітку “скринька”, графа примітка містить в тому числі запис щодо вкладення проекту договору;
- лист від 15.11.2021 вих.№15/11 (а.с. 55 т.1), адресований Міському голові м. Одеси, щодо продовження строку дії договору оренди землі, в якості додатків до якого вказано: копія договору оренди землі, посвідченого 24 липня 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстровим №2364; копія додаткового договору (угоди) про поновлення та внесення змін, посвідченого 07.12.2017 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстровим №3074; копія додаткового договору (угоди) про поновлення та внесення змін, посвідченого 02 вересня 2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстровим №2016; копія дозволу на виконання будівельних робіт №ІУ013210606407 від 10.06.2021; вказаний лист містить відмітку щодо отримання Виконавчим комітетом Одеської міської ради - 15.11.2021 та Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради - 16.11.2021.
Також в матеріалах справи наявний запропонований позивачем проект додаткового договору (угоди), який містить положення щодо поновлення договору терміном до 31.12.2026. Крім того, позивачем у тексті додаткового договору також запропоновано внести зміни у такі пункти договору: 1.1, 2.3, 3.1, 4.1.
У листі від 14.12.2021 №01-18/2259-09-01 (а.с. 54 т.1) Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради повідомлено ТДВ “ОРМК” щодо направлення запиту до Департаменту архітектури та містобудування ОМР щодо відповідності місця розташування земельної ділянки, площею 1,3442 га, Генеральному плану міста та іншій містобудівній документації.
У листі від 13.01.2023 (а.с. 48-49 т.1) Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради повідомлено ТДВ “ОРМК” про необхідність надання для подальшого розгляду питання наступних документів: інформації, документації щодо відселення мешканців із житлових будинків, що розташовані на земельній ділянці, яка планується під забудову; правовстановлюючих документів на нежилі будівлі, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Ковалевского, 22, 24, 26; сп. Ковалевского, 5, 5-а; п. Матроський, 13, 15.
У відповідь на вказаний лист позивачем у листі від 06.07.2023 №3-6/7/1 (а.с.31 т.2) повідомлено про відсутність у необхідності відселення мешканців із житлових будинків.
У листі від 09.08.2023 №01-11/5310-170 (а.с. 32-34 т.2) Департаментом архітектури та містобудування повідомлено Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради про необхідність надання додаткових документів для розгляду питання щодо відповідності місця розташування земельної ділянки, площею 1,3442 га, Генеральному плану міста та іншій містобудівній документації.
У листі від 07.12.2023 №02-04/1827 (а.с. 35-36 т.2) Управління капітального будівництва повідомило Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради про відсутність в Управлінні підтверджуючих документів щодо відселення усіх мешканців із зони забудови, а також про звернення до ТДВ “ОРМК” з листом щодо надання додаткової інформації.
У листі від 20.03.2024 №01-19/371 (а.с. 21-22 т.2) Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради повідомив Юридичний департамент Одеської міської ради про виконання ТДВ “ОРМК” в повному обсязі обов`язків по відселенню усіх громадян, що мешкали у зоні забудови, відповідно до рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 20.05.2003 №268, від 30.10.2003 №604 та договору на право забудови. Також Департамент зазначив, що ТДВ “ОРМК” повідомило про виконання вимог п.3.1.3 рішення Виконавчого комітету ОМР від 30.10.2003 №604 “виконати знесення будинків та споруд, що знаходяться в межах забудови”. Проте надати підтверджуючі документи не є можливим, так як знесенням будинків та споруд займався генеральний підрядник - ТОВ “Консоль ЛТД”, якого визнано банкрутом. За наслідком візуального огляду земельної ділянки спеціалістами Управління державного контролю за використанням та охороною земель Департаменту земельних ресурсів ОМР встановлено, що на частині земельної ділянки по сп. Матроський, 13, 15 розташовані житлові будинки, які можуть бути з невідселеними мешканцями. Інформація щодо власників нежитлових будівель, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Ковалевского, 22, 24, 26; сп. Ковалевского, 5, 5-а; в Департаменті відсутня. Також у листі Департамент повідомив про відсутність у ТДВ “ОРМК” заборгованості з орендної плати за земельну ділянку.
Також в матеріалах справи наявний лист Департаменту документально-організаційного забезпечення від 12.04.2024 №138 (а.с 17, том 2) стосовно того, що лист ТДВ “ОРМК” від 13.10.2021 №06/10 на адресу Виконавчого комітету Одеської міської ради не надходив.
Доказів розгляду Одеською міською радою звернення позивача щодо поновлення договору оренди землі матеріали справи не містять.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки за кадастровим номером 5110137500:10:010:0007 право оренди зазначеної земельної ділянки зареєстровано за ТДВ “ОРМК” на підставі договору із строком до 31.12.2021. Крім того, на вказаній земельній ділянці розташоване незавершене будівництво комплексу житлових будинків (готовність 5%), право власності на яке зареєстровано за ТДВ “ОРМК”.
Після направлення даної справи на новий розгляд до суду першої інстанції, позивачем додатково надано до суду копії наступних документів:
- лист кур`єрської служби доставки - ТОВ “Двадцять п`ять годин” №18 від 21.03.2025 (а.с. 34 т.4), в якому вказані наступні обставини: “13 жовтня 2021 року ТОВ “Двадцять п`ять годин” від ТДВ “Одеський ремонтно-монтажний комбінат” за адресою: м. Одеса, вул. Пішонівська, 20/1 кур?єром прийнято до відправки одержувачу - Одеська міська рада (адреса: м. Одеса, площа Думська, 1) наступні документи: звернення щодо поновлення договору оренди землі (на 1 арк.), копія договору оренди землі від 24.07.2007 (на 17 арк.), копія додаткових договорів (угод) про поновлення та внесення змін від 07.07.2017 та від 02.09.2019 (на 19 арк.), копія дозволу на виконання будівельних робіт від 10.06.2021 (на 2 арк.), проект додаткового договору (угоди) про поновлення та внесення змін до договору оренди землі (на 3 арк.), правовстановлюючі документи (на 5 арк.); вказане відправлення одержано кур?єром 13.10.2021 об 11.25 год., номер накладної №7819; оплата за надані послуги здійснювалась замовником у готівковій формі кур?єру в сумі 150,00 грн., відправнику була видана квитанція до прибуткового касового ордеру №46 від 13.10.2021 у відповідності до вимог п.п. 6, 11 постанови правління НБУ “Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні” від 29.12.2017 №148; доставку вказаного відправлення адресату здійснено 13.10.2021 о 17.50 год. через скриньку для звернень біля входу; також інформуємо, що від ТДВ “Одеський ремонтно-монтажний комбінат” додатково було замовлено послугу повідомлення про вручення відправлення; відповідне відправлення з відміткою про вручення було повернуто відправнику 15.10.2021”;
- квитанцію до прибуткового касового ордера №46 від 13.10.2021 ТОВ “Двадцять п`ять годин” (а.с. 35 т.4), в якій зазначено: підстава - кур`єрська накладна №7819 від 13.10.2021, сума - 150 грн.; на вказаній квитанції міститься підпис біля графи “касир” та печатка ТОВ “Двадцять п`ять годин”;
- лист ГУ ДПС у Миколаївській області від 01.04.2025 №9167/6/14-29-07-07-02 (а.с. 33 т.4), в якому повідомлено, що згідно з даними ІКС “Податковий блок” у ТОВ “Двадцять п`ять годин” (код ЄДРПОУ 37585398) станом на 13.10.2021 відсутні зареєстровані реєстратори розрахункових операцій та програмні реєстратори розрахункових операцій;
- кольорову накладну кур`єрської служби доставки №7819 (а.с. 62 т.4), яка містить наступні відомості: відправник - ТДВ “Одеський ремонтно-монтажний комбінат”, відправлення прийняте в доставку - 13.10.2021 об 11:15, отримувач - Одеська міська рада, графа відправлення вручено одержувачу містить дату - 13.10.2021 17:50, а також відмітку “скринька”, у графі “примітка” та “опис вкладеного” вручну внесено інформацію про вміст вкладення: “копія договору оренди землі від 24.07.2007, копія дод. договорів, угод про поновлення та внесення змін від 07.12.2017 та 02.09.2019, проект договору, копія дозволу на виконання буд. робіт від 10.06.2021, правовстановлюючі док-ти”; окрім того, біля графи “примітка” міститься запис, зроблений вручну - “заява 06/10”; на вказаній накладній міститься печатка ТОВ “Двадцять п`ять годин”; (оригінал вказаної накладної №7819 позивачем до суду не надано);
- акт про наслідки залиття нежитлового приміщення за адресою: вул. Пішонівська, 20/1 від 30.11.2024 (а.с. 32 т.4), який складений та підписаний представниками ПП СК “Комфорт-Одеса” та представником власника нежитлового приміщення та в якому зазначено наступне: “комісія у складі: інженера ПП СК “Комфорт-Одеса” Дубового С.Л., сантехника ПП СК “Комфорт-Одеса” Стулова Є.В., представника власника нежитлового приміщення Шапрана П.Д. склала акт від 30 листопада 2024 року про те, що нею було обстежено нежитлове приміщення за адресою вул. Пішонівська 20/1 м. Одеса на предмет його підтоплення; на день обстеження комісія встановила: внаслідок залиття (підтоплення) приміщення архіву постраждали документи, меблі; причиною підтоплення нежитлового приміщення являється закупорка внутрішньобудинкової системи каналізації; необхідно провести прочистку системи внутрішньобудинкової каналізації силами обслуговуючої організації”; при цьому, надаючи вказаний акт, позивач у своїх поясненнях вказує “про неможливість подання оригіналу кур`єрською накладної №7819 від 13.10.2021, оскільки внаслідок підтоплення нежитлового приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Пішонівська, 20/1, зокрема, внаслідок залиття (підтоплення) приміщення архіву постраждали документи, меблі, що підтверджується актом про наслідки залиття нежитлового приміщення від 30.11.2024”.
Відповідачем після направлення даної справи на новий розгляд до суду першої інстанції додатково надано до суду копію листа Департаменту з питань звернень громадян Одеської міської ради від 28.04.2025 №12-10/58 (а.с. 49 т.4), в якому повідомлено, що: відповідно до свого положення Департамент здійснює реєстрацію та облік звернень громадян згідно із Законом України “Про звернення громадян”, тому звернень від ТДВ “Одеський ремонтно-монтажний комбінат” в базі звернень громадян Виконавчого комітету Одеської міської ради не значиться; усі звернення громадян приймаються та централізовано реєструються у день їх надходження, а ті, що надійшли у неробочий день та час, - наступного після нього робочого дня; звернення/листи від юридичних осіб приймаються та реєструються у відділі загального листування та контролю Управління з питань електронного діловодства та контролю Департаменту документально-організаційного забезпечення Одеської міської ради; скринька для прийому листів від юридичних осіб розміщена при вході до будівлі Одеської міської ради: пл. Думська 1.
Зазначаючи про дотримання вимог положення статті 33 Закону України “Про оренду землі” та звернення у встановлений договором строк (понад 60 днів до закінчення строку його дії) до відповідача з клопотанням про поновлення договору оренди, позивач звернувся з даним позовом до суду про поновлення та внесення змін до договору оренди землі від 24.07.2007, за реєстровим №2364, з додатковими договорами (угодами) про поновлення та внесення змін від 07.12.2017, за реєстровим №3074; від 02.09.2019, за реєстровим №2016, в запропонованій позивачем редакції.
Таким чином, предметом апеляційного перегляду даної справи є з`ясування наявності або відсутності підстав для визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди у редакції, викладеній у прохальній частині позову.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне.
За змістом частини другої статті 792 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначаються Законом України "Про оренду землі".
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Частиною першою статті 2 вказаного Закону передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
16.01.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" (далі - Закон № 340-IX) (а відповідні положення пункту 8 цього Закону з урахуванням Прикінцевих та перехідних положень - з 16.07.2020), яким стаття 33 Закону України "Про оренду землі", що регламентувала порядок поновлення договорів оренди, викладена у новій редакції.
Суд зазначає, що Законом № 340-IX законодавець фактично розмежував два механізми, які раніше були закладені в попередній редакції статті 33 Закону України "Про оренду землі", а саме: реалізації переважного права на укладення нового договору оренди землі (який відповідно до чинних приписів Закону України "Про оренду землі" врегульовано статтею 33) та реалізації права на поновлення договору оренди землі (який регулюється субсидіарно приписами статті 32-2 Закону України "Про оренду землі" та статті 126-1 ЗК України).
При цьому назву статті 33 Закону України "Про оренду землі" було змінено з "Поновлення договору оренди землі" на "Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк", а з тексту фактично вилучено частини шосту-восьму, які використовувались як механізм реалізації права орендаря на автоматичну пролонгацію за умови відсутності заперечень орендодавця, та опис процедури поновлення.
Як слідує із встановлених обставин цієї справи, на час виникнення спірних правовідносин з укладення договорів оренди землі на новий строк, звернення з позовом до суду та ухвалення судового рішення діяла нова редакція Закону України “Про оренду землі” із внесеними змінами.
Так, за частинами 1-5 статті 33 Закону України “Про оренду землі” в редакції Закону № 340-IX після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.
До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проєкт договору.
При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 ЗК України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді (частина дев`ята цієї ж статті).
Відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права.
При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом ч. 3 ст. 509 цього Кодексу.
Отже, законодавець, задекларувавши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.
У постановах Верховного Суду у справах №910/5179/20 та № 3190/34/17 суд касаційної інстанції акцентував на необхідності врахування під час розгляду спорів у подібних правовідносинах презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних правовідносин.
У постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21 наголошено, що у межах розумної та добросовісної поведінки орган державної влади чи місцевого самоврядування як орендодавець, що представляє власника у спірних правовідносинах, може взагалі відмовити орендарю в укладенні договору, повідомивши його про наявність належних підстав для цього, зокрема про рішення орендодавця як власника більш розумно розпорядитись землею (в тому числі виставити право оренди на торги), чи вказавши на неналежне виконання орендарем умов договору.
Якщо ж власник такого рішення не прийняв, то за змістом ст. 3 Цивільного кодексу України та ст. 33 Закону України "Про оренду землі" орган державної влади чи місцевого самоврядування власник зобов`язаний провести з орендарем добросовісні переговори, тобто добросовісно спробувати досягти домовленостей з орендарем: запропонувати, наприклад, конкретний розмір орендної плати, інший строк оренди тощо.
Адже орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має законодавчо передбачене переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин, а також право укласти договір оренди на новий строк.
Якщо орган державної влади чи місцевого самоврядування знехтував обов`язком добросовісно провести переговори (наприклад, явно безпідставно відмовив в укладенні договору), то слід виходити з того, що такий орган зловживає своїм правом, порушуючи цим законні права орендаря.
Судовий захист в таких випадках передбачено лише для особи, яка належним чином виконувала свої обов`язки за договором та добросовісно використовувала належні їй права, тому орендодавець не може посилатися на свій захист на обставини, які свідчать про ухилення ним від проведення переговорів, та на власну недобросовісну поведінку, протиставляючи її легітимним прагненням та належній поведінці орендаря; водночас і орендар, що належно діяв, не може бути позбавлений можливості реалізації свого права на продовження орендних відносин, передбаченого законом, в тому числі через судовий захист. Інакше передбачене частиною дев`ятою статті 33 Закону про оренду землі право орендаря оскаржити відмову, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі матиме лише декларативний характер та не призведе до відновлення порушеного права.
Отже, за висновком Верховного Суду у постанові від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21, добросовісність виконання сторонами договірних обов`язків і реалізація ними своїх прав є визначальним при оцінці правомірності позовних вимог.
Так, направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції у постанові від 29.01.2025 у даній справі №916/538/24 визначив, що:
- суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення по суті спору, встановили, що позивач не пізніше ніж за 60 днів до спливу строку вказаного договору оренди, а саме 13.10.2021, звернувся до відповідача з повідомленням про намір скористатись своїм переважним правом, до якого додав проект договору оренди земельної землі, що підтверджується, за висновками судів, накладною кур`єрської служби доставки, натомість відповідач вимоги Закону України “Про оренду землі” щодо розгляду листа-повідомлення від 13.10.2021 про поновлення договору оренди земельної ділянки шляхом укладення відповідної додаткової угоди або заперечення проти її укладення не виконав; ураховуючи наведене, господарські суди встановили виконання позивачем алгоритму дій, визначеного статтею 33 Закону України “Про оренду землі” для поновлення договору оренди шляхом визнання укладеним додаткового договору (угоди) та задовольнили позов ТДВ “Одеський РМК” у цій частині;
- як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з позовом у цій справі позивач посилається на належне надсилання Одеській міській раді звернення (повідомлення) про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, а саме за допомогою кур`єрської служби доставки; у свою чергу позиція орендодавця (відповідача у справі) полягає в тому, що ним не було отримано листа (повідомлення) про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк у визначений законом та договором 60-денний термін; водночас міська рада посилається на лист Департаменту документально-організаційного забезпечення від 12.04.2024 №138 про те, що лист ТОВ “Одеський РМК” від 13.10.2021 №06/10 на адресу Виконавчого комітету Одеської міської ради не надходив; господарські суди попередніх інстанцій, проаналізувавши зазначені докази та обставини, пов`язані з направленням орендарем повідомлення про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, дійшли висновку про належне та своєчасне надсилання такого листа-повідомлення;
- колегія суддів звернула увагу, що поняття “кур`єрська послуга” вперше введено на законодавчому рівні Законом України №2722-IX “Про поштовий зв`язок” від 03.11.2022; оскільки спір у цій справі №916/538/24 зводиться до наявності/відсутності факту направлення позивачем листа-повідомлення від 13.10.2021, тобто до врегулювання надання кур`єрських послуг на законодавчому рівні, до спірних правовідносин слід застосовувати норми Закону України “Про поштовий зв`язок” №2759-III від 04.10.2001 та Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (далі - Правила №270);
- Правила №270 (у редакції від 10.01.2020) передбачали доставку кур`єром лише двох видів відправлень - міжнародних поштових відправлень (пункт 26) та реєстрованих поштових відправлень (пункт 91); водночас Закон №2759-III від 04.10.2001, як вже зазначалося, взагалі не врегульовував порядку надання кур`єрських послуг, натомість у статті 13 визначав порядок надання послуг поштового зв`язку: послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості; у договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість; тобто надані позивачем докази направлення відповідачу листа-повідомлення від 13.10.2021 не відповідають вимогам чинного на момент виникнення спірних правовідносин Закону №2759-III від 04.10.2001;
- при поновленні договору оренди на новий строк у судовому порядку саме на орендаря (позивача) покладається тягар доказування належного та своєчасного повідомлення орендодавця про продовження/поновлення договору оренди; беручи до уваги вищевикладене, виходячи з принципу добросовісності переговорів сторін орендних правовідносин, відтвореного у положеннях статті 33 Закону України “Про оренду землі”, таке повідомлення повинно бути реалізовано у спосіб, який передбачав би можливість його своєчасного отримання орендодавцем, обізнаність щодо руху та стану відправлення та пред`явлення доказів (у тому числі у суді) на підтвердження виконання даної операції; водночас, у випадку, якщо орендодавець заперечує отримання повідомлення про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди, надісланого засобами поштового зв`язку, то, виходячи з принципу добросовісності виконання працівниками поштового зв`язку своїх обов`язків, зазначене може бути підтверджено або спростовано виключно з урахуванням інформації, яка надається оператором поштового зв`язку, та її документального підтвердження; суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що з наданої позивачем світлокопії “накладної” вбачається: відправлення прийняте в доставку кур`єром 13.10.2021 об 11-15 годині, а вручено одержувачу 13.10.2021 о 17-50 годині з відміткою “скринька”; разом з тим господарськими судами не було враховано, що, за умови, якщо отримувач заперечує, а відправник не може довести факт отримання адресатом, то сама по собі наявність у відправника накладної або іншого документа, внесення даних до якого залежить виключно від організації, яка здійснює доставку кореспонденції, а також можливість зазначення будь-якої дати без підтвердження її в установленому порядку, зокрема фіскальним документом, не створює презумпції добросовісного виконання обов`язку щодо надсилання кореспонденції у строки, встановлені законом або договором; в такому випадку доведення зазначених обставин покладається на відправника, а суди повинні здійснити їх комплексну оцінку на підставі наданих доказів з урахуванням стандартів доказування; беручи до уваги заперечення Міською радою факту отримання вказаного повідомлення Верховний Суд приходить до висновку про необґрунтованість висновків судів попередніх інстанцій, викладених в оскаржуваних рішеннях, щодо належного доведення позивачем стверджуваного ним направлення листа-повідомлення;
- в рамках даного спору та з урахуванням вищевикладених висновків, за умови позиції позивача щодо направлення повідомлення про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк засобами кур`єрської доставки, з його боку підлягає наданню: - за умови отримання адресатом поштової кореспонденції: опис вкладення до рекомендованого листа, розрахункова квитанція та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відображенням інформації про особу отримувача; - за умови неотримання адресатом поштової кореспонденції, надісланої за належною адресою орендодавця: опис вкладення до рекомендованого листа, розрахункова квитанція, саме поштове відправлення з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відмітками поштового відділення щодо причин його невручення; ТДВ “Одеський РМК” не надано суду належного повідомлення про вручення поштового відправлення, як обов`язкового елементу фіксації та оформлення надсилання поштового відправлення. З матеріалів справи вбачається, що до позову додано лише світлокопію документа невідомого зразка, названого позивачем (а у подальшому і судами) “накладною”; при цьому у графи “примітка” та “опис вкладення” вручну внесено інформацію про вміст вкладення, з якої не вбачається про прийняття в доставку власне самого листа-повідомлення від 13.10.2021, а перелічені лише додатки;
- суди попередніх інстанцій фактично переклали тягар доведення відповідної обставини на Одеську міську раду, застосувавши концепцію негативного доказу (певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує), яка сама по собі порушує принцип змагальності господарського процесу; при розгляді даного спору судами попередніх інстанцій не надано обґрунтування чому надані позивачем докази на підтвердження обставини направлення повідомлення про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк засобами кур`єрської доставки мають більшу вірогідність, ніж доводи відповідача щодо його неотримання з врахуванням листа Департаменту документально-організаційного забезпечення від 12.04.2024 №138 стосовно того, що лист ТОВ “Одеський РМК” від 13.10.2021 №06/10 на адресу Виконавчого комітету Одеської міської ради не надходив; наведене свідчить про неналежне дослідження та встановлення судами попередніх інстанцій обставин належного виконання позивачем свого обов`язку як орендодавця повідомити відповідача як орендаря про намір скористатися своїм правом на укладення додаткового договору (угоди) до договору оренди; ураховуючи зміст наданої “накладної”, відсутність фіскального чека чи будь-якого іншого документа на підтвердження здійснення оплати за надані послуги, відсутність розрахункового документа, який може підтверджувати надання поштових послуг та має видаватися особам, які їх отримують, Верховний Суд прийшов до висновку, що надання позивачем лише світлокопії з неповним переліком необхідних документів не доводить дотримання ним вимог Правил надання послуг поштового зв`язку при направленні відповідачу листа-повідомлення від 13.10.2021;
- при новому розгляді справи судам необхідно з`ясувати наявність/відсутність передбачених законодавством про поштовий зв`язок доказів та інших документів на підтвердження факту направлення позивачем як листа-повідомлення від 13.10.2021, так і додатків до нього, та з огляду на встановлене прийняти у справі законне та обґрунтоване рішення; також Верховний Суд зауважив на необхідності встановлення обставин, пов`язаних з наданням послуг кур`єрської доставки; необхідність оцінки зазначеного зумовлюється тим, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень наявні рішення у справах, у яких судами встановлено випадки порушення кур`єрськими службами доставки вимог законодавства про поштовий зв`язок, зокрема випадки надання такими службами послуг, пов`язаних зі створенням для своїх клієнтів документів, підтверджуючих направлення поштових відправлень минулими датами, які насправді не направлялися; також у вказаному реєстрі наявні судові рішення у справах, де встановлені факти залишення нібито відправлених документів у невідомих скриньках, що слугувало підставами для визнання судами відповідних документів неналежними доказами.
Колегія суддів апеляційного господарського суду приймає до уваги, що за приписами частини 1 статті 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду під час нового розгляду справи.
Аналізуючи наявність підстав для продовження договірних правовідносин між сторонами, Суд зазначає таке.
Як вбачається з матеріалів справи, спірний Договір оренди, який був укладений 24.07.2007 строком на 5 років, в подальшому був продовжений до 31.12.2021, згідно Додатковій угоді від 07.12.2017 про поновлення та внесення змін до договору (т.1 а.с.38-40). 
Додатковою угодою від 02.09.2019 до Договору (т.1 а.с.42-47) останній було викладено в новій редакції, зокрема: пунктом 3.2. Договору встановлено переважне право Орендаря на поновлення Договору на новий строк, для реалізації якого Орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.
З огляду на наведене вбачається, що сторони дійшли згоди про те, що у даному випадку Орендар повинен був письмово повідомити Орендаря про свій намір продовжити дію Договору оренди у строк до 02.11.2021.
Позивач зазначає, що наявні в матеріалах справи документи (копія звернення позивача за допомогою кур`єрської служби доставки до ОМР щодо поновлення спірного Договору оренди землі за вих.№06/10 від 13.10.2021 (т.1 а.с.52) свідчать про те, що останнім було дотримано строк звернення до Орендодавця (звернення відбулось більш, ніж за 60 днів до спливу строку Договору), а тому порушення встановлених Договором умов та положень ст. 33 Закону України "Про оренду землі" не вбачається, з урахуванням того, що звернення від 13.10.2021 в якості додатку також містило проект додаткової угоди.
В свою чергу відповідач наголошує, що орендар не дотримався процедури поновлення договору оренди землі, передбаченої ст.33 Закону України "Про оренду землі", що виключає можливість поновлення договору оренди землі, оскільки повідомлення від 13.10.2021 №06/10 про укладення договору оренди землі на новий строк, на який посилається позивач, Одеська міська рада не отримувала, що підтверджується листом Департаменту документально-організаційного забезпечення Одеської міської ради від 12.04.2024 №138.
У контексті доводів щодо не отримання Одеською міською радою направлення позивачем повідомлення про намір реалізації права на укладення договору оренди землі на новий строк, судова колегія зазначає, що чинним законодавством, виходячи з аналізу положень статті 33 Закону України "Про оренду землі", не визначено спосіб повідомлення про це орендодавця.
Зокрема такими способами можуть бути: подання такого повідомлення безпосередньо орендодавцю, надсилання його засобами поштового зв`язку, кур`єрською доставкою тощо.
Орендар, реалізовуючи зазначений обов`язок щодо повідомлення про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди разом із проектом додаткової угоди (за частиною другою, частиною третьою статті 33 Закону України "Про оренду землі") також повинен усвідомлювати необхідність документального підтвердження виконання такого обов`язку.
Виходячи з принципу добросовісності переговорів сторін орендних правовідносин, відтвореного у положеннях статті 33 Закону України "Про оренду землі", таке повідомлення повинно бути реалізовано у спосіб, який передбачав би можливість його своєчасного отримання орендодавцем, обізнаність щодо руху та стану відправлення, та пред`явлення доказів на підтвердження виконання даної операції.
Водночас, у випадку, якщо орендодавець заперечує отримання повідомлення про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди надісланого засобами поштового зв`язку, то, в такому випадку, виходячи з принципу добросовісності виконання працівниками поштового зв`язку своїх обов`язків, зазначене може бути підтверджено або спростовано виключно з урахуванням інформації, яка надається оператором поштового зв`язку, та її документального підтвердження.
Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно зі статтею 77 ГПК України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Для реалізації переважного права на поновлення договору оренди принципово важливим є дотримання обома сторонами договору визначених Законом України “Про оренду землі” строків: орендарем - для повідомлення орендодавця про намір поновити договір оренди, орендодавцем - для відповіді на своєчасно надіслане звернення орендаря. 
Обов`язок орендодавця розглянути в місячний строк звернення орендаря виникає тільки у випадку виконання орендарем взятого на себе обов`язку повідомлення орендодавця про свій намір у строк, погоджений сторонами в договорі оренди. 
Така правова позиція є усталеною та міститься, зокрема але не виключно, у постановах Верховного Суду від 03.11.2021 у справі №910/7864/20, від 17.07.2024 у справі №911/1284/23.
Орендар, реалізовуючи зазначений обов`язок щодо повідомлення про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди разом із проектом додаткової угоди також повинен усвідомлювати необхідність документального підтвердження виконання такого обов`язку.
При первісному розгляді даної справи на підтвердження направлення відповідачу листа з копією додаткової угоди позивачем було надано, зокрема: 
- копію листа про поновлення договору оренди землі вих.№06/10 від 13.10.2021, адресованого Одеській міській раді, та додатків до нього: копія Договору оренди землі від 24.07.2007; копія Додаткового договору (угоди) про поновлення та внесення змін від 07.12.2017; копія Додаткового договору (угоди) про поновлення та внесення змін від 02.09.2019; копія дозволу на виконання будівельних робіт від 10.06.2021; проект додаткового договору (угоди) про поновлення та внесення змін до договору оренди землі; правовстановлюючі документи; копію накладної кур`єрської служби доставки, яка містить наступні відомості: відправник ТДВ “Одеський ремонтно-монтажний комбінат”, відправлення прийняте в доставку 13.10.2021 об 11:15, отримувач Одеська міська рада, графа “відправлення вручено одержувачу” містить дату 13.10.2021 та час 17:50, а також відмітку “скринька”, графа “примітка” містить запис щодо вкладення, зокрема, проекту договору;
- лист від 15.11.2021 вих.№15/11 в адресу міського голови міста Одеси щодо продовження строку дії договору з такими ж додатками, як і лист від 13.10.2021; вказаний лист містить відмітку щодо отримання Виконавчим комітетом Одеської міської ради 15.11.2021 та Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради 16.11.2021.
Після направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції позивачем, на підтвердження позовних вимог, додатково надано до суду копії наступних документів:
- лист кур`єрської служби доставки - ТОВ “Двадцять п`ять годин” №18 від 21.03.2025 (а.с. 34, т.4), в якому вказані наступні обставини: “13 жовтня 2021 року ТОВ “Двадцять п`ять годин” від ТДВ “Одеський ремонтно-монтажний комбінат” за адресою: м. Одеса, вул. Пішонівська, 20/1 кур?єром прийнято до відправки одержувачу - Одеська міська рада (адреса: м. Одеса, площа Думська, 1) наступні документи: звернення щодо поновлення договору оренди землі (на 1 арк.), копія договору оренди землі від 24.07.2007 (на 17 арк.), копія додаткових договорів (угод) про поновлення та внесення змін від 07.07.2017 та від 02.09.2019 (на 19 арк.), копія дозволу на виконання будівельних робіт від 10.06.2021 (на 2 арк.), проект додаткового договору (угоди) про поновлення та внесення змін до договору оренди землі (на 3 арк.), правовстановлюючі документи (на 5 арк.); вказане відправлення одержано кур?єром 13.10.2021 об 11.25 год., номер накладної №7819; оплата за надані послуги здійснювалась замовником у готівковій формі кур?єру в сумі 150,00 грн., відправнику була видана квитанція до прибуткового касового ордеру №46 від 13.10.2021 у відповідності до вимог п.п. 6, 11 постанови правління НБУ “Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні” від 29.12.2017 №148; доставку вказаного відправлення адресату здійснено 13.10.2021 о 17.50 год. через скриньку для звернень біля входу; також інформуємо, що від ТДВ “Одеський ремонтно-монтажний комбінат” додатково було замовлено послугу повідомлення про вручення відправлення; відповідне відправлення з відміткою про вручення було повернуто відправнику 15.10.2021”;
- квитанцію до прибуткового касового ордера №46 від 13.10.2021 ТОВ “Двадцять п`ять годин” (а.с. 35, т.4), в якій зазначено: підстава - кур`єрська накладна №7819 від 13.10.2021, сума - 150 грн.; на вказаній квитанції міститься підпис біля графи “касир” та печатка ТОВ “Двадцять п`ять годин”;
- лист ГУ ДПС у Миколаївській області від 01.04.2025 №9167/6/14-29-07-07-02 (а.с. 33, т.4), в якому повідомлено, що згідно даних ІКС “Податковий блок” у ТОВ “Двадцять п`ять годин” (код ЄДРПОУ 37585398) станом на 13.10.2021 відсутні зареєстровані реєстратори розрахункових операцій та програмні реєстратори розрахункових операцій;
- кольорову накладну кур`єрської служби доставки №7819 (а.с. 62, т.4), яка містить наступні відомості: відправник - ТДВ “Одеський ремонтно-монтажний комбінат”, відправлення прийняте в доставку - 13.10.2021 об 11:15, отримувач - Одеська міська рада, графа відправлення вручено одержувачу містить дату - 13.10.2021 17:50, а також відмітку “скринька”, у графі “примітка” та “опис вкладеного” вручну внесено інформацію про вміст вкладення: “копія договору оренди землі від 24.07.2007, копія дод. договорів, угод про поновлен та внесення змін від 07.12.2017 та 02.09.2019, проект договору, копія дозволу на виконання буд. робіт від 10.06.2021, правовстановлюючі док-ти”; окрім того біля графи “примітка” міститься запис зроблений вручну - “заява 06/10”; на вказаній накладній міститься печатка ТОВ “Двадцять п`ять годин”; (оригінал вказаної накладної №7819 позивачем до суду не надано із посиланням на підтоплення нежитлового приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Пішонівська, 20/1, зокрема, внаслідок залиття (підтоплення) приміщення архіву постраждали документи, меблі, що підтверджується актом про наслідки залиття нежитлового приміщення від 30.11.2024);
- акт про наслідки залиття нежитлового приміщення за адресою: вул. Пішонівська, 20/1 від 30.11.2024 (а.с. 32, т.4), який складений та підписаний представниками ПП СК “Комфорт-Одеса” та представником власника нежитлового приміщення та в якому зазначено наступне: “ комісія у складі: інженера ПП СК “Комфорт-Одеса” Дубового С.Л., сантехника ПП СК “Комфорт-Одеса” Стулова Є.В., представника власника нежитлового приміщення Шапрана П.Д. склала акт від 30 листопада 2024 року про те, що нею було обстежено нежитлове приміщення за адресою вул. Пішонівська 20/1 м. Одеса на предмет його підтоплення; на день обстеження комісія встановила: внаслідок залиття (підтоплення) приміщення архіву постраждали документи, меблі; причиною підтоплення нежитлового приміщення являється закупорка внутрішньобудинкової системи каналізації; необхідно провести прочистку системи внутрішньобудинкової каналізації силами обслуговуючої організації”; при цьому, надаючи вказаний акт, позивач у своїх поясненнях вказує “про неможливість подання оригіналу кур`єрською накладної №7819 від 13.10.2021, оскільки внаслідок підтоплення нежитлового приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Пішонівська, 20/1, зокрема, внаслідок залиття (підтоплення) приміщення архіву постраждали документи, меблі, що підтверджується актом про наслідки залиття нежитлового приміщення від 30.11.2024”.
Проаналізувавши надані позивачем документи на підтвердження направлення документів відповідачу з урахуванням вказівок Верховного Суду, викладених у постанові від 29.01.2025 у справі №916/538/24, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.
Колегія суддів звертає увагу, що поняття "кур`єрська послуга" вперше введено на законодавчому рівні Законом України № 2722-IX "Про поштовий зв`язок" від 03.11.2022.
Вказаний Закон унормував низку послуг і ввів визначення понять, пов`язаних з поштовою діяльністю, визначив правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також врегулював відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їхніх послуг. При цьому закон покладає моніторинг якості надання універсальних послуг поштового зв`язку на нацрегулятора - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку.
Оскільки спір у цій справі № 916/538/24 зводиться до наявності/відсутності факту направлення Позивачем листа-повідомлення від 13.10.2021, тобто до врегулювання надання кур`єрських послуг на законодавчому рівні, до спірних правовідносин слід застосовувати норми Закону України "Про поштовий зв`язок" № 2759-III від 04.10.2001 та Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі - Правила № 270).
Суд звертає увагу, що Правила № 270 (у редакції від 10.01.2020) передбачали доставку кур`єром лише двох видів відправлень - міжнародних поштових відправлень (пункт 26) та реєстрованих поштових відправлень (пункт 91).
Водночас Закон № 2759-III від 04.10.2001, як вже зазначалося, взагалі не врегульовував порядку надання кур`єрських послуг, натомість у статті 13 визначав порядок надання послуг поштового зв`язку: послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості. У договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.
Орендар, реалізовуючи зазначений обов`язок щодо повідомлення про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди разом із проектом додаткової угоди також повинен усвідомлювати необхідність документального підтвердження виконання такого обов`язку. Згідно усталеної судової практики Верховного Суду достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, є направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу адресата.
Оскільки, як вже зазначалося, закон не обмежує орендаря у способах повідомлення орендодавця про свій намір продовжити орендні відносини, орендар може скористатися для цього і іншими способами, проте із залишенням за собою відповідних ризиків та відповідальності за належне виконання цих договірних зобов`язань.
Як наслідок, при поновленні договору оренди на новий строк у судовому порядку саме на орендаря (позивача) покладається тягар доказування належного та своєчасного повідомлення орендодавця про продовження/поновлення договору оренди.
Беручи до уваги вищевикладене, виходячи з принципу добросовісності переговорів сторін орендних правовідносин, відтвореного у положеннях статті 33 Закону України "Про оренду землі", таке повідомлення повинно бути реалізовано у спосіб, який передбачав би можливість його своєчасного отримання орендодавцем, обізнаність щодо руху та стану відправлення та пред`явлення доказів (у тому числі у суді) на підтвердження виконання даної операції.
Водночас, у випадку, якщо орендодавець заперечує отримання повідомлення про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди, надісланого засобами поштового зв`язку, то, виходячи з принципу добросовісності виконання працівниками поштового зв`язку своїх обов`язків, зазначене може бути підтверджено або спростовано виключно з урахуванням інформації, яка надається оператором поштового зв`язку, та її документального підтвердження.
За умови, якщо отримувач заперечує, а відправник не може довести факт отримання адресатом, то сама по собі наявність у відправника накладної або іншого документа, внесення даних до якого залежить виключно від організації, яка здійснює доставку кореспонденції, а також можливість зазначення будь-якої дати без підтвердження її в установленому порядку, зокрема фіскальним документом, не створює презумпції добросовісного виконання обов`язку щодо надсилання кореспонденції у строки, встановлені законом або договором.
В такому випадку доведення зазначених обставин покладається на відправника, а суди повинні здійснити їх комплексну оцінку на підставі наданих доказів з урахуванням стандартів доказування.
При цьому Верховний Суд звертається до висновків суду касаційної інстанції, викладених у постанові від 17.07.2024 у справі № 911/1284/23:
"Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, передбачають порядок вручення рекомендованих поштових відправлень.
У пункті 99 Правил № 270 зазначено, що рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка"), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.
У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.
Оформлення цих поштових операцій визначено в пункті 105 Правил № 270. Так, Одержання реєстрованого поштового відправлення, грошових коштів за поштовим переказом здійснюється за умови пред`явлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, визначених законодавством. У разі отримання рекомендованого поштового відправлення одержувач власноруч зазначає прізвище та ставить свій підпис в книзі (на окремому аркуші) встановленого зразка. У разі отримання інших реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів одержувач заповнює відповідний бланк повідомлення: зазначає найменування, серію та номер пред`явленого документа, дату одержання та ставить свій підпис.
Штриховий кодовий ідентифікатор - штрихова позначка, побудована за певними правилами і призначена для автоматичної ідентифікації реєстрованих поштових відправлень (пункт 2 Правил № 270).
Присвоєння поштовому відправленню штрихового кодового ідентифікатора надає споживачу поштових послуг можливість відслідковувати в системі АСРК поштове відправлення та отримувати інформацію через інтернет на офіційному сайті АТ "Укрпошта". Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 925/418/20.
У пункті 106 Правил № 270 передбачено, що під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище. На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою "Вручити особисто", внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" одержувач розписується та зазначає прізвище. Відповідні дані на бланку повідомлення про вручення також зазначаються про особу, уповноважену на одержання внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", адресованого юридичній особі або фізичній особі за місцем роботи. Бланк повідомлення про вручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" повертається за зворотною адресою в першочерговому порядку.
Із наведених положень можливо дійти висновку, що загальний порядок фіксації та оформлення вручення рекомендованого поштового відправлення передбачає встановлення особи одержувача та зазначення на бланку повідомлення інформації, яка дозволяє ідентифікувати особу отримувача.
Належним підтвердженням направлення особою поштового повідомлення рекомендованим листом та його отримання адресатом є: опис вкладення до рекомендованого листа, розрахункова квитанція та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відображенням інформації про особу отримувача.
Проаналізувавши надані позивачем докази на підтвердження належного та своєчасного повідомлення орендодавця про поновлення договору оренди, зокрема: кольорову накладну кур`єрської служби доставки №7819 (оригінал якої відсутній), квитанцію до прибуткового касового ордера №46 від 13.10.2021 ТОВ «Двадцять п`ять годин», лист кур`єрської служби доставки ТОВ «Двадцять п`ять годин» №18 від 21.03.2025, а також акт про наслідки залиття нежитлового приміщення за адресою: вул. Пішонівська, 20/1 від 30.11.2024, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено належного та своєчасного повідомлення орендодавця про продовження/поновлення спірного договору оренди. 
Як встановлено судом, основним доказом на підтвердження факту направлення як листа-повідомлення від 13.10.2021, так і додатків до нього, є копія кольорової накладної кур`єрської служби доставки №7819, яка була подана після направлення справи на новий розгляд та містить додатковий рукописний напис «заява 06/10» у графі «примітка», а також відображає печатку ТОВ «Двадцять п`ять годин».
В той же час Верховний Суд у цій справі зауважив на необхідності встановлення обставин, пов`язаних з наданням послуг кур`єрської доставки; необхідність оцінки зазначеного зумовлюється тим, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень наявні рішення у справах, у яких судами встановлено випадки порушення кур`єрськими службами доставки вимог законодавства про поштовий зв`язок, зокрема випадки надання такими службами послуг, пов`язаних зі створенням для своїх клієнтів документів, підтверджуючих направлення поштових відправлень минулими датами, які насправді не направлялися; також у вказаному реєстрі наявні судові рішення у справах, де встановлені факти залишення нібито відправлених документів у невідомих скриньках, що слугувало підставами для визнання судами відповідних документів неналежними доказами
Судова колегія апеляційної інстанції наголошує, що позивачем не подано оригіналу зазначеної накладної, тоді як відповідачем поставлено під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, у зв`язку з чим, з урахуванням положень ч.6 ст.91 ГПК України, суд першої інстанції правомірно не прийняв цей доказ до уваги.
Тлумачення ст. 91 ГПК України свідчить, що наведеною нормою визначено загальні вимоги щодо письмових доказів у справі та врегульовано, що якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Такий наслідок неподання для огляду оригіналу письмового доказу є імперативним, а отже, для підтвердження відповідності копії оригіналу документа сторона спору зобов`язана надати суду для огляду оригінал письмового документа або зазначити про наявність в іншої особи оригіналу цього письмового документа (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 906/1336/19).
Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2023 у справі № 9901/278/21).
Таким чином, господарський суд вірно констатував відсутність належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт направлення відповідачу як самого листа-повідомлення, так і додатків до нього.
При цьому посилання Позивача лише на світлокопію з неповним переліком необхідних документів не доводить дотримання ним вимог Правил надання послуг поштового зв`язку при направленні Відповідачу листа-повідомлення від 13.10.2021 та реальність здійснення поштового відправлення Позивачем у цю дату з точки зору її відповідності критеріям фіскального документа, який підтверджує надання послуги.
Посилання позивача на неможливість подання оригіналу кур`єрської накладної №7819 від 13.10.2021 у зв`язку із залиттям (підтопленням) архівного приміщення місцевим господарським судом правомірно не прийнято до уваги, оскільки акт про наслідки залиття від 30.11.2024 складений не встановленими особами, не містить переліку втрачених документів та не підтверджує фактичної втрати чи відсутності оригіналу накладної. 
Інші подані докази, а саме квитанція до прибуткового касового ордера №46 від 13.10.2021 та лист кур`єрської служби доставки №18 від 21.03.2025, є додатковими, які можуть оцінюватися виключно у сукупності з первинним документом - накладною №7819, однак остання правомірно не прийнята місцевим господарським судом до уваги, а тому зазначені документи не створюють підстав стверджувати про дотримання позивачем встановленого порядку звернення щодо поновлення договору. Окрім того, сама по собі інформація, надана оператором поштового зв`язку, без належного документального підтвердження також не може визнаватися належним доказом у справі.
Як було вказано Верховним Судом у постанові у даній справі, при поновленні договору оренди на новий строк у судовому порядку саме на орендаря (позивача) покладається тягар доказування належного та своєчасного повідомлення орендодавця про продовження/поновлення договору оренди. Водночас, будучи обізнаним про необхідність доведення таких обставин беззаперечними доказами, позивач мав би проявити належну обачність при виборі способу направлення такого важливого повідомлення, забезпечити контроль за рухом та станом відправлення, а також активну зацікавленість упродовж певного часу (до 02.11.2021) щодо його доставки. Натомість позивачем цього належним чином здійснено не було, а оригінал доказу направлення повідомлення, за його ж доводами, втрачено.
Як зазначалося вище, Міська рада посилається на лист Департаменту документально-організаційного забезпечення від 12.04.2024 №138 про те, що лист ТОВ "Одеський РМК" від 13.10.2021 №06/10 на адресу Виконавчого комітету Одеської міської ради не надходив.
Крім того, Одеською міською радою після направлення даної справи на новий розгляд до суду першої інстанції, додатково надано до суду копію листа Департаменту з питань звернень громадян Одеської міської ради від 28.04.2025 №12-10/58, в якому повідомлено, що: відповідно до свого положення Департамент здійснює реєстрацію та облік звернень громадян згідно із Законом України “Про звернення громадян”, тому звернень від ТДВ “Одеський ремонтно-монтажний комбінат” в базі звернень громадян Виконавчого комітету Одеської міської ради не значиться; усі звернення громадян приймаються та централізовано реєструються у день їх надходження, а ті, що надійшли у неробочий день та час, - наступного після нього робочого дня; звернення/листи від юридичних осіб приймаються та реєструються у відділі загального листування та контролю Управління з питань електронного діловодства та контролю Департаменту документально-організаційного забезпечення Одеської міської ради; скринька для прийому листів від юридичних осіб розміщена при вході до будівлі Одеської міської ради: пл. Думська 1.
Проаналізувавши наявні матеріали справи, здійснивши комплексну оцінку поданих доказів із урахуванням стандартів доказування та висновків Верховного Суду у даній справі, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про не доведеність позивачем здійснення необхідних та достатніх заходів для продовження строку дії договору оренди землі, передбачених умовами договору та ст.33 Закону України «Про оренду землі», з урахуванням заперечень Одеської міської ради щодо факту отримання такого повідомлення та наданих нею доказів (лист Департаменту документально-організаційного забезпечення від 12.04.2024 №138 і лист Департаменту з питань звернень громадян Одеської міської ради від 28.04.2025 №12-10/58). 
Отже, з огляду на наведені обставини та правові висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, у пункті 5.12 постанови Верховного Суду від 21.09.2022 у справі №926/2720/21, позовні вимоги не підлягають задоволенню незалежно від подальших дій орендодавця, оскільки саме орендарем у цьому випадку не дотримано вимоги договору та закону.
Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Тому інші доводи скаржників, що викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням того, що наведені в апеляційній скарзі порушення не знайшли свого підтвердження, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 04.09.2025 у справі №916/538/24.
За таких обставин, апеляційна скарга на рішення Господарського суду Одеської області від 04.09.2025 у справі №916/538/24 задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення суду першої інстанції у даній справі залишається без змін.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржників.
Керуючись статтями 129, 253, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю “Одеський ремонтно-монтажний комбінат” на рішення Господарського суду Одеської області від 04.09.2025 у справі №916/538/24 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Одеської області від 04.09.2025 у справі №916/538/24 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі статтями 286-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 16.02.2026.

Головуючий суддя А.І. Ярош

судді Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська