КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/4218/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ – НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_2 )
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:
- визнати протиправною дію ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.04.2023р., у відповідності до окремого доручення Міністра оборони України, яким встановлено нові розміри щомісячної премії за відповідними тарифними розрядами з 1 лютого 2023 року (Додаток №2 до Доручення Міністра оборони України) та згідно вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04,1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», із обов`язковим зазначенням розмірів основних і додаткових видів грошового забезпечення та премії, з врахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, для проведення з 01.04.2023 року перерахунку основного розміру пенсії;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області і ОСОБА_1 довідку про розмір його грошового забезпечення, станом на 01.04.2023, у відповідності до окремого доручення Міністра оборони України, яким встановлено нові розміри щомісячної премії за відповідними тарифними розрядами з 1 лютого 2023 року (Додаток №2 до Доручення Міністра оборони України) та згідно вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04,1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», із обов`язковим зазначенням розмірів основних і додаткових видів грошового забезпечення та премії, з врахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, для проведення з 01.04.2023 року відповідного перерахунку основного розміру пенси.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Вказує, що вважаючи визначення посадового окладу і окладу за військовим званням у 2023 році повинно бути визначено шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону від 09.04.1992 №2262-ХІІ з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 01.04.2023 для проведення з 01.04.2023 перерахунку основного розміру пенсії. Проте, відповідачем відмовлено у видачі таких довідок, пославшись на відсутність законних підстав для їх видачі. Вважаючи такі дії та відмову відповідача протиправною, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 01 липня 2025 року у справі відкрито провадження; справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначивши, що позивачем не надано доказів того, що станом на 01.04.2023 відбулись зміни розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.02.2023. Звертав увагу на те, що після 21.02.2018 рішень про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб Кабінетом Міністрів України не приймалося. Крім того, вказує, що та обставина, яка свідчить про скасування пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України №103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб”, яким було внесено зміни, зокрема до п.4 Постанови КМУ №704 не призвело до зміни самої редакції вказаного пункту у частині того, що посадовий оклад за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу має визначатись відповідачем шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. Отже, на думку відповідача, відсутні правові підстави для складення оновленої довідки грошового забезпечення позивача із зазначенням посадового окладу шляхом множення розміру окладу на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.04.2023, для проведення з 01.04.2023 перерахунку основного розміру пенсії. 
Розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

У С Т А Н О В И В:

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Позивач звернувся до відповідача із заявою про оформлення довідки про розмір грошового забезпечення, зокрема, станом на 01.04.2023.
Проте відповідач відмовив позивачеві у наданні такої довідки, покликаючись на відсутність підстав для їх складення. 
Викладені обставини передували зверненню позивача до суду з цим адміністративним позовом.
Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.
Згідно з приписами частиною1 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
За змістом частин другої, третьої статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 704, якою, зокрема затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
Постановою №704 встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 2 цього нормативного документу установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Додатком 1 до Постанови № 704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 4 цієї постанови Уряду (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Також додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
21 лютого 2018 Кабінет Міністрів України ухвалив Постанову № 103, пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, пункт 4 Постанови №704 було викладено в такій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Таким чином, на момент набрання чинності Постановою № 704 (01.03.2018) пункт 4 було викладено в редакції змін, викладених згідно із пунктом 6 Постанови № 103, а саме: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Отже, станом на 01.03.2018 пункт 4 Постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.
Водночас, Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05 жовтня 2000 №2017-III (далі - Закон №2017-III) визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, згідно із положеннями статті 1 якого державні соціальні стандарти - це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій.
У свою чергу базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти (стаття 6 Закону № 2017-III).
Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.
Разом з цим, згідно частиною другою статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюються, Державний бюджет України і бюджетна система України (пункт 1) та порядок встановлення державних стандартів (пункт 3).
Також слід зазначити, що пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018 № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» було встановлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.
Натомість, звертаючись до спірних правовідносин, суд зауважує, що Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» таких застережень щодо застосування як розрахункової величини встановленого на 1 січня 2018 року для визначення, зокрема грошового забезпечення, не містять.
Тобто, положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно із Постановою № 704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року до 01.01.2020 - набрання чинності Законом № 294-IX не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили.
Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України правила, а також враховуючи на те, що з 01.01.2020 положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 Постанови № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону № 294-IX із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).
Вищезазначені правові висновки викладені, зокрема, в постановах Верховного Суду від 14.09.2022 року у справі № 500/1886/21 та від 02.08.2022 у справі №440/6017/21, від 19.10.2022 року у справі № 400/6214/21.
Натомість у цій справі позивач наполягає, аби відповідач оформив нові довідки про розмір грошового забезпечення, але вже станом на 01.02.2022 року та на 01.02.2023 року, з урахуванням оновлених даних про розмір премії, у зв`язку зі збільшенням преміювання військовослужбовців. 
На підтвердження цього позивач послався на додаток 1 до телеграми Міністра оборони України №248/1210 від 04.03.2022 про розміри щомісячної премії за відповідними тарифними розрядами з 1 лютого 2022 року та на додаток 2 до окремого доручення Міністра оборони України №2683/з від 01.02.2023 року про розміри щомісячної премії за відповідними тарифними розрядами з 1 лютого 2023 року.
Суд установив, що у березні 2022 року Міністр оборони України направив командуванню Збройних Сил України телеграму №248/1210 від 04.03.2022 року, у якій зокрема вимагав встановити військовослужбовцям ЗСУ щомісячну премію з 01.02.2022 року у розмірах згідно з додатком до цього доручення. У додатку наведені розміри щомісячної премії військовослужбовців ЗСУ, які проходять військову службу за контрактом (призовом), диференційовані в залежності від підпорядкованості військової частини, тарифного розряду за посадою та вислуги років. 
У лютому 2023 року Міністр оборони України направив командуванню Збройних Сил України окреме доручення №2683/з від 01.02.2023 року, у якому зокрема вимагав встановити у 2023 році військовослужбовцям ЗСУ щомісячну премію: з 01.01.2023 – у розмірах згідно з Додатком 1 до цього доручення; з 01.02.2023 – у розмірах згідно з Додатком 2 до цього доручення. У додатках 1, 2 наведені розміри щомісячної премії військовослужбовців ЗСУ, які проходять військову службу за контрактом (призовом), диференційовані в залежності від підпорядкованості військової частини, тарифного розряду за посадою та вислуги років.
Ця телеграма та окреме доручення Міністра оборони України були доведені до кожної окремої військової частини та установи і ними керувалися командири (начальники) військових частин при виданні відповідних наказів про встановлення і виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом (призовом), у 2022 році та у 2023 року відповідно.
Суд зазначає, що відповідно до Закону №2262-XII та Порядку №45 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством. Ці обставини зумовлюють обов`язок уповноважених державних органів скласти та подати до органів Пенсійного фонду довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, визначивши у них розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на день, з якого змінено розмір грошового забезпечення особам, що проходять дійсну військову службу.
Підпунктом 2 пункту 5 постанови КМУ №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
Премія є складовою грошового забезпечення військовослужбовців та належить до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. Воднораз, премії мають тимчасовий характер, їх виплата дозволена за наявності певних умов тільки в межах кошторисних асигнувань, передбачених для оплати праці на відповідний рік. Премії носять індивідуальний характер і залежать від результатів служби конкретного працівника, індивідуальні заслуги якого не можуть бути розповсюджені на осіб, що перебували на цій посаді в попередні роки.
Телеграма №248/1210 від 04.03.2022 року та окреме доручення №2683/з від 01.02.2023 року, яким Міністр оборони України установив граничні розміри щомісячної премії військовослужбовцям Збройних Сил України, які проходять військову службу за контрактом (призовом), з лютого 2022 року, а також з січня 2023 року та з лютого 2023 року, є відомчими, внутрішніми документами, які не містять нормативно-правових приписів та не породжують будь-яких правових підстав для проведення перерахунку пенсій. Встановлені цими документами премії не можуть розповсюджуватися на колишніх військовослужбовців.
Подібний висновок сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.05.2020 року у справі №592/5164/16-а.
Тож суд вважає, що встановлення збільшених граничних розмірів премій військовослужбовцям з 1 лютого 2023 року окремим дорученням №2683/з від 01.02.2023 року не є підставою для перерахунку пенсій відповідно до частини 4 статті 63 Закону №2262-ХІІ.
У ході судового розгляду справи позивач не довів, що з 01.04.2023 року знову виникли обставини, які б відповідно до статей 43, 51, 63 Закону №2262-XII зумовлювали зміну розміру його пенсії, призначеної на підставі цього Закону, та покладали б на відповідний уповноважений орган обов`язок визначити змінений розмір грошового забезпечення станом на ці дати для перерахунку раніше призначеної пенсії і скласти відповідні довідки, а органи Пенсійного фонду - провести перерахунок пенсії на підставі таких довідок.
Суд наголошує, що у правовідносинах щодо перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям відповідно до частини 4 статті 63 Закону №2262-ХІІ визначальним є момент виникнення права на перерахунок пенсії, який пов`язується зі зміною (підвищенням) грошового забезпечення діючих військовослужбовців. Перерахунок пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Пенсіонери не можуть вимагати від органів, уповноважених на складання довідок, чи від пенсійних органів визначення грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, чи проведення перерахунку пенсій на довільну (обрану ними) дату. 
Оскільки для позивача підстави для перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням посадових окладів та окладів за військовим званням військовослужбовців (зумовленим щорічним зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як розрахункової величини для визначення таких окладів) виникли у січні 2023 року, то грошове забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, повинно визначатися за нормами, чинними на січень відповідного року, а не квітень, як просить позивач. 
Тому у задоволенні позову слід відмовити.
Судові витрати щодо сплати судового збору, які підлягали б розподілу на підставі статті 139 КАС України, у справі відсутні. 
Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ – НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду може бути оскаржене у 30-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду О.В. КРАВЧУК