Справа № 459/4588/25 
Провадження № 2/459/1565/2025

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

01 квітня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області в склад головуючого судді Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Штибель А. Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

У С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за договором №1885979 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» від 16 жовтня 2024 у загальному розмірі 30 897,35 гривень та понесені судові витрати. 
Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16.10.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1  було укладено Договір №1885979 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний», відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» надав відповідачу кредит у розмірі 10 000 грн, в свою чергу, відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування такими коштами та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором. 16.07.2025 між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 1607 – 25, за умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №1885979 від 16.10.2024 в сумі 30 897,35 грн., з яких: 9 998,98 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 898,37 грн. – сума заборгованості за процентами ; 5 000,00 грн. – сума заборгованості за пенею. Оскільки відповідач всупереч умовам договору не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, право вимоги щодо яких набуло ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача заборгованість в сукупному розмірі 30 897,35 гривень.
Ухвалою від 30.12.2025 у справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду, який відкладався у зв`язку з неявкою відповідача.
27.03.2026 сторони у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи.
Представник позивача у позовній заяві просив здійснити розгляд даної справи у його відсутності, де також вказав, що проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судові засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки), які повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Судові повістки скеровувалися судом на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, що підтверджується відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру №2193544 від 30.12.2025 (а. с. 48). Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав, про причини неявки не повідомляв. Також відповідачем не було подано відзиву на позов.
Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.
Таким чином, суд вважає, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином.
Як передбачено ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст.247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Частиною 4 статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки повне рішення виготовлено 1 квітня 2026 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 27 березня 2026 року, датою ухвалення даного рішення є 1 квітня 2026 року в силу вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить наступного висновку.
Судом встановлено, що 16 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та ОСОБА_1  було укладено Договір №1885979 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний»,який підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором «H044» (а. с. 6- 12).
Відповідно до п.1.3 Договору сума кредиту (загальний розмір) складає 10 000,00 грн. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього договору (п.1.4 Договору).
Згідно з п. 1.5. Договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти у наступних розмірах та відповідно до наступних умов. Підвищена процентна ставка становить 15 % в день та застосовується за перший день користування кредитом кредиту (за календарний день, в якому надано кредит) (п.1.5.1 Договору); 
Стандартна процентна ставка становить 3% в день та застосовується з другого дня користування кредитом (включно) до 14.11.2024 року (включно) (п.1.5.2 Договору); 
Пільгова процентна ставка становить 0,75% в день і застосовується з 15.11.2024 (включно) до останнього дня строку кредиту включно (п.1.5.3 Договору); 
Денна процентна ставка на дату укладення договору складає 0,971% в день, якщо застосовано стандартну процентну ставку протягом періоду її дії; 0,85 % в день, якщо застосовано знижену процентну ставку протягом періоду її дії (п.1.7 Договору).
Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок споживача, уключаючи реквізити платіжної картки №НОМЕР_1 (п.2.1 Договору).
У п.2.2. Договору сторони узгодили, що дата надання кредиту 16.10.2024 або 17.10.2024.
Також у п.6.4.1, 6.4.2 Договору сторони визначили, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі: 1000,00 грн на 4 день такого невиконання та або неналежного виконання та у розмірі 200,00 грн починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 44 950,00 грн (п.п.1.10. Договору).
ТОВ «Слон Кредит» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача (п. 4.1. Договору (п. 3).
Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит доведено до ОСОБА_1 інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, дати платежів (а. с. 13).
В матеріалах справи наявний Паспорт споживчого кредиту до Договору, який також підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «Т880» та в якому відображені основні умови кредитування, інформація щодо процентної ставки, порядок повернення кредиту та інші умови та заява на отримання кредиту, яка міститься інформацію про відповідача та умов кредиту (а. с. 14-15).
Копією листа ТОВ «Пейтек» від 11 серпня 2025 року підтверджено успішне перерахування грошових коштів у розмірі 10 000,00 грн. 16.10.2024 на номер платіжної картки №5168745680605679 (а. с. 18).
16.07.2025 між ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Слон Кредит» було укладено договір факторингу № 1607-25, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору ( а.с. 20-24).
Згідно п.1.2 зазначеного Договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в день підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.
Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 16.07.2025 за Договором факторингу № 1607-25 від 16.07.2025 ТОВ «Слон Кредит» передало, а ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників, після чого з урахуванням п.1.2. Договору факторингу, від клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і Фактор стає кредитором (а. с. 25),
Згідно з витягом з реєстру боржників до Договору факторингу № 1607-25 від 16.07.2025 ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 1885979 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» (а. с. 27).
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором складеного ТОВ « Слон Кредит» станом на 10.10.2025 ОСОБА_1 має заборгованість за договором № 1885979 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» у розмірі 30 897,35 грн., з яких: 9 998,98 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 898,37 грн. – сума заборгованості за процентами ; 5 000,00 грн. – сума заборгованості за пенею (а. с. 19). 
Платіжною інструкцією №739 від 18.07.2025 підтверджується переказ плати за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу №1607-25 від 16.07.2025, яка визначена умовами п. 3.3 Договору факторингу (а .с. 26).
Оскільки боржник свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з нього вищевказаної заборгованості.
При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
В силу ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20.
Укладання договорів із використанням електронного (цифрового) підпису відповідає приписам Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про електроні документи та електронний документообіг», тобто відповідачем подано через особистий електронний кабінет на веб-сайті заяву на отримання кредиту за умовами, які визначені кредитором та підтвердив погодження з такими умовами, після чого кредитор надіслав відповідачу на електронну пошту, особистий номер телефону, одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор дані в електронному вигляду як алфавітно-цифрова послідовність), який відповідач використав для підтвердження підписання кредитних договорів.
Без проходження реєстрації та отримання відповідачем одноразового ідентифікатора (який використовується як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт до особистого кабінету за допомогою паролю та логіна Договір з ним не був би укладений.
Судом встановлено, що 16.10.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 1885979 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний», який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача «Н044», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитний договір, а позичальник зобов`язувався повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, передбачених Договором.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
За приписами частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Судом встановлено, що грошові кошти були надані відповідачу шляхом перерахування коштів на його банківську карту, вказану у вищевказаному договорі. 
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.
Представник позивача стверджує, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, а тому він, як представник правонаступника кредитодавця, звернувся до суду з позовом про стягнення з нього вищевказаної заборгованості.
Даючи оцінку факту набуття ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги за вказаним кредитним договором, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).
Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018р. у справі № 914/868/17, від 18 жовтня 2018р. у справі № 910/11965/16.
Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023р. у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі.
Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29 червня 2021р. у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021р. у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021р. у справі № 5026/886/2012, тощо).
У справі, що розглядається судом встановлено, що ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до ряду боржників, в тому числі і до відповідача, що підтверджується укладеним між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Договором факторингу №1607-25 від 16.07.2025, актом прийому-передачі реєстру боржників від 16.07.2025 за Договором факторингу №1607-25 від 16.07.2025, витягом з реєстру боржників від 16.07.2025 за Договором факторингу №1607-25 від 16.07.2025, платіжною інструкцією №739 від 18.07.2025 про переказ плати за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу №1607-25 від 16.07.2025, яка визначена умовами п.3.3 договору факторингу.
Вищевказаний договір факторингу є дійсним та чинним, відомостей про те, що він оскаржувався в судовому порядку відсутні.
Відтак, суд вважає, що до позивача, як до нового кредитора, перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 1878832 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» від 11.10.2024.
Звертаючись до суду з позовом, представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 1885979 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» від 16.10.2024 у сукупному розмірі 30 897,35 грн., з яких: 9 998,98 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 898,37 грн. – сума заборгованості за процентами ; 5 000,00 грн. – сума заборгованості за пенею.
Як вже зазначалося вище, відповідачу було надано кредит в сумі 10000 гривень строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі: 15 % в день (підвищена процентна ставка застосовується за перший день користування кредитом кредиту (за календарний день, в якому надано кредит)(п.1.5.1 Договору); 3% в день (стандартна процентна ставка застосовується з другого дня користування кредитом (включно) до 14.11.2024 року (включно) (п.1.5.2 Договору); 0,75% в день (пільгова процентна ставка становить і застосовується з 15.11.2024 (включно) до останнього дня строку кредиту включно (п.1.5.3 Договору); 0,971% в день, 0,85 % в день (денна процентна ставка на дату укладення договору 0,971% в день, якщо застосовано стандартну процентну ставку протягом періоду її дії; 0,85 % в день, якщо застосовано знижену процентну ставку протягом періоду її дії (п.1.7 Договору).
Як вбачається із розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором ТОВ «Слон Кредит» в колонці «Сплачена сума» зафіксовано платіж від 17.11.2024 відповідача у розмірі 10 425,01 грн, 16.12.2024 - 2176,01 грн. При цьому встановлено, що сума основного боргу (тіло кредиту) становила 10 000,00 грн. Із наведеного слідує, що зазначений платіж повністю покривав як основну суму кредиту, так і нараховані на той момент проценти. Однак у колонці «Всього зараховано» позивачем відображено лише 225,01 грн, тоді як решта суми 10 200,00 грн фактично не була врахована у погашення заборгованості. Жодних належних та допустимих доказів, які б пояснювали напрямок використання цієї частини коштів, позивач суду не надав. Такий розрахунок не відображає реального стану заборгованості та не може вважатися належним доказом у справі.
За таких обставин суд приходить висновку, що тіло кредиту було погашене відповідачем у повному обсязі ще 17.11.2024. Відповідно, подальше нарахування відсотків на неіснуючий залишок боргу є безпідставним та свідчить про неправомірне збагачення кредитора.
Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що відповідач належним чином виконав свій обов`язок з повернення кредитних коштів, а подальші нарахування процентів і штрафних санкцій здійснені з порушенням вимог законодавства.
У зв`язку з цим, позовні вимоги ТОВ «Слон Кредит» є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову в силу вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача. 
Керуючись ст. ст. 2, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 01.04.2026.

Відомості про сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ: 35625014, 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, адреса для листування: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, будинок 2 поверх 4),
Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 )

Суддя: М. В. Мельникович