КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Номер апеляційного провадження: №33/824/4735/2025
Справа №357/598/25 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., за участю секретаря судового засідання Слив`юк С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Киричук Галини Миколаївни на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2025 року
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
встановив:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно з постановою суду, 30 грудня 2024 року о 03 годині 49 хвилин водій ОСОБА_1 , під час руху в Київській області, на а/д М 05 Київ-Одеса 75 км, керував транспортним засобом марки «Toyota Hiace», державний номерний знак  НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Drager Alcotest 7510», результат тесту 1,25% проміле, чим порушив підпункту «а» пункт 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, за що передбачена відповідальність за адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, адвокат Киричук Г.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2025 року скасувати, а провадження у справі про адміністративні правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , - закрити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що постанова є незаконною і необґрунтованою, оскільки прийнята з порушенням норм процесуального права, а висновки суду не відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи.
Зазначає, що суд першої інстанції не встановив, чи має засіб вимірювальної техніки «Drager Alcotest 7510» чинний сертифікат і повірку; чи було забезпечено відеофіксацію огляду відповідно до статті 266 КУпАП; чи дотримано процедуру огляду відповідно до Інструкції МВС та МОЗ.
Вказує на те, що долучений до матеріалів справи відеозапис нагрудної камери поліцейського переривається, що дає підстави сумніватися в його достовірності як доказу; протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням КУпАП, у зв`язку з чим цей протокол неможливо визнати допустимим доказом.
Щодо процесуальних порушень, які на думку захисника мали місце при розгляді справи в суді першої інстанції, то доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд невмотивовано відхилив клопотання про зупинення провадження у справі на тій підставі, що ОСОБА_1 проходив військову службу, а тому не міг прибути в судове засідання. Мотиви відмови в задоволенні цього клопотання зводяться до загальних формулювань, що не відповідає принципу верховенства права та справедливого судочинства, а тому суперечить статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зауважує, що через відсутність підписів ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи складені з порушенням статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395), Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 (далі - Інструкція №1376), Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735). 
На переконання апелянта, при фіксації адміністративного правопорушення патрульні поліцейські повинні були керуватися статтею 266-1 КУпАП, яка регламентує порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, відповідно до якої такий огляд проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів і тестів, якщо наявні підстави вважати, що, з-поміж іншого, військовослужбовець перебуває у стані алкогольного сп`яніння на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.
Стверджує, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги, що порядок направлення військовозобов`язаних, резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З огляду на те, що працівники поліції кваліфікували дії ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП без залучення посадових осіб, уповноважених на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини, іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, порядок огляду ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем Збройних Сил України, на стан алкогольного сп`яніння був порушений, що є підставою для визнання його недійсним.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Киричук Г.М. також заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, поважність причин пропуску якого мотивувала тим, що ОСОБА_1 не був присутній при розгляді цієї справи в суді першої інстанції, заявляв клопотання про зупинення провадження, однак, в задоволенні якого було відмовлено, тому про результати розгляду цієї справи стало відомо лише після блокування рахунків державним виконавцем у серпні 2025 року. Тільки після ознайомлення з матеріалами цієї справи він зміг підготувати аргументовано апеляційну скаргу.

Вислухавши захисника ОСОБА_1 - адвоката Киричук Г.М., яка підтримала клопотання про поновлення строку, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що заява про поновлення строку підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.
З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 ; 05.06.2025 року судом було сформовано супровідний лист про направлення копії оскаржуваної постанови на адресу ОСОБА_1 . Проте матеріали справи не містять доказів направлення та отримання копії цієї постанови.
З огляду на викладене, з метою забезпечення права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на апеляційне оскарження судового рішення, вважаю за можливе клопотання про поновлення строку задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2025 року.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до відповідальності за адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 - адвокат Киричук Г.М. підтримала доводи апеляційної скарги, просила скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження у цій справі. Зазначила, що стаття 267-1 КУпАП поширюється на всіх військовослужбовців Збройних Сил України та не передбачає винятків з цього правила, тобто огляд військовослужбовців на стан алкогольного сп`яніння повинен проводитися у присутності посадової особи органу військового управління правопорядку з використанням спеціальних технічних засобів і тестів.
Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Киричук Г.М., дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та переглянувши відеоматеріали досліджуваних подій за участю водія ОСОБА_1 , вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в статті 251 КУпАП.
Суд, відповідно до статті 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбачених статтями 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №208406 від 30 грудня 2024 року, 30 грудня 2024 року о 03 годині 49 хвилин водій ОСОБА_1 , під час руху в Київській області, на а/д М 05 Київ-Одеса 75 км, керував транспортним засобом марки «Toyota Hiace», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Drager Alcotest 7510», результат тесту 1,25% проміле, чим порушив підпункту «а» пункт 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, за що передбачена відповідальність за адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП.
Згідно з результатами огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням засобу вимірювальної техніки «Drager Alcotest 7510» від 30 грудня 2024 року, вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 1,25% проміле.
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено у зв`язку з виявленням наступних ознак: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; поведінка, що не відповідає обстановці. Результат огляду на стан сп`яніння: позитивний, 1,25% проміле. Від підписання зазначеного акту ОСОБА_1 відмовився.
З рапорту інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП сержанта Максима Німерича слідує, що під час несення служби 30 грудня 2024 року ОСОБА_2 під час вільного патрулювання а/д М 05 Київ-Одеса 75 км, зупинив транспортний засіб «Toyota Hiace», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час опитування водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510», прилад ARLM-0358, тест №1087, результат 1,25% проміле, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога водій категорично відмовився. За цим фактом відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП серії ЕПР1 №208406. Подію зафіксовано на нагрудній відеокамері «Motorolla», відеозаписи №№433240, 477036, відеореєстратор 70 МАІ. Від керування транспортного засобу водія було відсторонено шляхом передачі транспортного засобу під розписку тверезому водієві.
Як вбачається з відеозапису нагрудної камери патрульного поліцейського, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу (хронометраж 00:02:03-00:02:10), йому було оголошено підстави огляду (хронометраж 00:02:31-00:02:40), в подальшому ОСОБА_1 повторно погодився пройти огляд за допомогою «Drager Alcotest 7510», за результатами якого вміст алкоголю складав 1,25% проміле (хронометраж 00:04:51-00:07:55); ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я (хронометраж 00:07:55-00:08:36).
При огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння він зауважував працівникам поліції, що знає, яка допустима норма алкоголю для керування транспортним засобом. Вказав, що увечері випив спиртне, однак не вважає себе таким, що перебуває у стані сп`яніння. Їхати до закладу охорони здоров`я для огляду на стан сп`яніння категорично відмовився. 
Жодних зауважень та заперечень з приводу складення протоколу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП, крім прохання не вилучати права, ОСОБА_1 не висловлював, хоча він не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення свою незгоду із викладеними у ньому відомостями.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з підпунктом «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом частин другої - четвертої статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги щодо невстановлення судом першої інстанції чинності сертифікації «Drager Alcotest 7510» і його повірки суд відхиляє з таких підстав.
Згідно з пунктами 7-10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Згідно з технічними даними приладу «Drager Alcotest 7510» границі допустимої похибки під час експлуатування для масової концентрації алкоголю у вдихуваному повітрі: абсолютна похибка: (Д): ± 0,03 мг/л у діапазоні від 0 до 0,4 мг/л; відносна похибка: (б): ± 7,5 % у діапазоні від 0,4 до 2,0 мг/л; абсолютна похибка (Д): ± (0,75R - 1,35) мг/л у діапазоні понад 2,0 мг/л (R - еталонне значення масової концентрації алкоголю); для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка: (Д): ± 0,06 ‰ в діапазоні від 0 до 0,8 ‰; відносна похибка (б): ± 7,5 % в діапазоні від 0,8 до 4,0 ‰; абсолютна похибка (Л): ± (0,75R - 2,7) ‰ у діапазоні понад 4,0 ‰ (R - еталонне значення масової концентрації алкоголю).
Отже, показник 1,25% проміле перевищує межу допустимої похибки приладу «Drager Alcotest 7510».
Згідно з п.1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Згідно з пунктом 3 розділу ІІ вказаної Інструкції, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.
Пунктом 1 статті 17 вказаного Закону встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, тобто законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації.
Пунктом 13 Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року №374, періодичній повірці підлягають вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.
Згідно з Наказом Мінекономрозвитку України від 13 жовтня 2016 року №1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, становить 1 рік.
Оскільки остання повірка законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки приладу «Drager Alcotest 7510», з використанням якого проводився 30 грудня 2024 року огляд ОСОБА_1 , відбулась 23 жовтня 2024 року, то підстави вважати результати огляду недійсними - відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис нагрудної камери поліцейського переривається, є необґрунтованим, оскільки судом було оглянуто відеозапис повністю і не встановлено моментів переривання при фіксації процесу оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права у зв`язку з відмовою в задоволенні клопотання ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки нормами КУпАП не передбачено можливості зупиняти провадження у справі з підстав перебування особи, що притягується до адміністративної відповідальності, на військовій службі у складі Збройних Сил України.
Нормами чинного КУпАП передбачено можливість зупинення строків розгляду справ про адміністративні правопорушення лише пов`язаних з корупцією, якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).
Оскільки у КУпАП міститься норма, яка регулює питання щодо зупинення провадження лише у окремій категорії справ, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в даному випадку не підлягає застосуванню аналогія закону, а тому підстави для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі були відсутні, про що обґрунтовано зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній постанові.

За матеріалами цієї справи, протокол про адміністративне правопорушення надійшов до суду першої інстанції 30 грудня 2024 року, вперше судове засідання було призначене на 05 лютого 2025 року о 08:55 год., в подальшому - на 04 березня 2025 року о 09:25 год, на 28 березня 2025 року о 08:50 год., на 25 квітня 2025 року о 08:30 год., на 26 травня 2025 року о 08:30 год. та на 8-00 год 30 травня 2025 року. 
Підставою неодноразових відкладень судових засідань була неявка ОСОБА_1 .
Зважаючи на те, що клопотання про зупинення провадження було подане ОСОБА_1 26 лютого 2025 року, тобто в проміжку між датами судових засідань, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд його справи і мав більш, ніж достатньо часу для укладення договору з адвокатом на надання професійної правничої допомоги (в тому числі безоплатної), або заявити клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, з огляду на що суд першої інстанції не допустив порушення норм процесуального права, які могли би слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Стосовно доводів апеляційної скарги, що стосуються порушення патрульними поліцейськими норм КУпАП, Інструкції №1395, Інструкції №1376, Інструкції №1452/735 при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки процесуальні документи не містять його підписів, то суд зазначає наступне.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №208406 від 30 грудня 2024 року, Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 відмовився від підписання зазначених документів.
Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає обов`язку особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, його підписувати. Натомість, до переліку прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, виходячи зі змісту статті 268 КУпАП, належить право на ознайомлення з матеріалами справи, надавати пояснення, заявляти клопотання, подавати заяви, докази тощо.
Таким чином, розпорядившись своїми процесуальними правами на власний розсуд, ОСОБА_1 не побажав підписувати протокол про адміністративне правопорушення, пояснення, результати огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального засобу вимірювальної техніки «Drager Alcotest 7510», що за даних обставин не може слугувати підставою визнання відповідних матеріалів недопустимим доказом, оскільки підписання зазначених документів залежало від його внутрішнього (суб`єктивного) волевиявлення, а не внаслідок об`єктивних чинників, як-от неправомірні дії поліцейських.

Доводи апеляційної скарги про те, що всупереч статті 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , як військовослужбовця, мав проводитися посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, а не працівниками поліції, тому він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, є безпідставним, з огляду на наступне.
Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.
Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.
У статті 15 КУпАП передбачено особливості адміністративної відповідальності військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, за вчинення адміністративних правопорушень.
Проте, відповідно до частини 1 статті 15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
В статті 266-1 КУпАП не визначається порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, військовослужбовців Збройних Сил України, які керують транспортним засобом, отже військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Суддею першої інстанції відповідно до ст. 280 КУпАП належним чином встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та досліджено докази, наявні в матеріалах справи, на підставі яких зроблено обґрунтований висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З огляду на вищенаведене, перевіривши наявні у справі докази, доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правильності та законності постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2025 року, а тому не можуть бути визнані обґрунтованими та бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП.
З урахуванням викладеного, порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Киричук Г.М. задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Киричук Галині Миколаївні строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2025 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Киричук Галини Миколаївни - залишити без задоволення.
Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду: Ящук Т.І.