Справа № 420/20601/24 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:
I. Зміст позовних вимог.
До суду звернувся ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ в Херсонській області), яким з урахуванням уточнення позовних вимог від 05.02.2025 року просить: 
- визнати противоправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України Херсонській області у перерахуванні та виплаті пенсії   ОСОБА_1 з 28.01.2024 року з урахуванням для обчислення розміру пенсії 77 % грошового забезпечення.
- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України Херсонській області провести з 28.01.2024 року перерахунок та виплату пенсії   ОСОБА_1 з урахуванням для обчислення розміру пенсії 77% грошового забезпечення , та раніше виплачених сум.”
II. Позиція сторін.
На обґрунтування вказаних вимог позивач зазначає, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та є отримувачем пенсії за вислугу років відповідно до Закону України ”Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб”, призначену з 19.06.2010 року у розмірі 77 %, проте листом від 06.06.2024 р. ГУ ПФУ повідомило позивача щодо обмеження розміру його пенсії максимальним відсотком 70 %, що стало підставою звернення до суду.
18.07.2024 р. судом зареєстровано від ГУ ПФУ відзив на позовну заяву, яким просить відмовити у задоволені позову, оскільки вимоги Позивача здійснити йому перерахунок пенсії в розмірі 71% сум грошового забезпечення, не відповідають ст. 13 Закону № 2262, якою визнчено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43). Враховуючи, що розмір пенсії визначається відповідно до норм закону, що діють на дату з якої переглядається її розмір, то максимальний розмір пенсій за вислугою років не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення, а не 71 %. 
III. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 03.07.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України.
Ухвалою суду від 08.01.2025 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для надання заяви про поновлення строку звернення до суду..
Ухвалою суду від 30.03.2026 р. прийнято до розгляу уточнені позовні вимоги в редакції заяви від 05.02.2025 року та продовжено розгляд справи.
IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та є отримувачем з 19.06.2010 року пенсії за вислугу років (29 років) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, те деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, обчисленої з розрахунку 77 % відповідних сум грошового забезпечення, що підтверджується листом ГУ ПФУ від 06.06.2024 року за № 5100-4645/К-02/82100/24.
06.06.2024 року ГУ ПФУ листом за № 5101-4646/К-02/82100/24 на звернення позивача за вх. №4646/К-2100-24 від 24.05.2024, стосовно пенсійного забезпечення, в межах компетенції повідомило щодо складових розрахунку його пенсії станом на травень 2024 року, зокрема, основний розмір призначеної з 19.06.2010 року пенсії за вислугу років обчислений з урахуванням 70 % грошового забезпечення ( вислуга років 29 років).
Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ щодо зменшення відсоткового показника розміру пенсії з 77 % до 70 сум грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом..
V. Норми права, які застосував суд.
Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2262-XII), який передбачає, зокрема, 
- максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. ( частина друга статі 13 Закону № 2262-XII); 
- пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. ( частина третя статті 43 Закону № 2262-XII із змінами, внесеними згідно із Законом № 1810-IX від 19.10.2021)
- у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку. ( частина 18 статті 43 Закону № 2262-XII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин);
- перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. ( частина 3 статті 51 Закону № 2262-XII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин);
- перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. ( частина третя статті 63 Закону № 2262-XII із змінами, внесеними згідно із Законом № 1150-IX від 28.01.2021).
- усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій ( частина 4 статті 63 Закону № 2262-XII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок № 3-1), яким передбачено, зокрема,
- перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії (пункт 23 цього Порядку).
VI. Оцінка та висновок суду.
З огляду на вищевказані приписи чинного законодавства, органи Пенсійного фонду наділені повноваженнями щодо проведення перерахунку раніше призначених пенсій, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. При цьому, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган Пенсійного фонду України.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №553/3619/16-а, від 15.07.2020 у справі №520/3360/19 та від 03.09.2020 у справі 553/3619/16-а.
Спірність питання у даній справі полягає у правомірності дій ГУ ПФУ щодо зменшення відсоткового показника основного розміру пенсії позивача з 77 % до 70 % сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії.
Надаючи правову оцінку даним спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Як встановлено судом та не заперечується сторонам у справі, на момент звільнення з військової служби позивач мав вислугу 29 років, а тому відповідно до статті 13 Закону № 2262-XII в редакції чинній на момент призначення пенсії ( червень 2010 р.) було передбачено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Натомість, згідно листа ГУ ПФУ від 06.06.2024 року за № 5100-4645/К-02/82100/24, згідно постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» позивачу з 01.01.2018 перераховано пенсію за нормами Закону, що діє на дату перерахунку, а саме застосовано чинну редакцію ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-XII, якою максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.
Суд не погоджується з даною позицією ГУ ПФУ, з огляду на таке.
Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" № 1166-VII від 27 березня 2014 року, який набрав чинності з 01.04.2014 р., пунктом 23 цього Закону у частині другій статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" цифри "80" замінено цифрами "70", тобто максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
На момент здійснення спірного перерахунку пенсії позивача ( 2018 р.), редакція частини другої статі 13 Закону № 2262-XII передбачала, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.
Разом з тим, суд відмічає, що приписами частини першої статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином, зміна розміру пенсії, що відбулася у частині 2 статті 13 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру призначеної позивачу пенсії під час подальших її перерахунків.
Зазначена позиція суду узгоджується із сталою позицію Верховного Суду, з означеного питання. 
Так, Верховний Суд у постанові від 28.01.2021 у справі №420/40/20 зазначив, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 16.10.2019 у зразковій справі № 240/5401/18, містить дві обставини: при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення; відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Правильним є застосування цього правового висновку лише до правовідносин, у яких відсоткове значення розміру пенсії осіб не змінювалось від моменту призначення до перерахунку у бік зниження. Натомість, до правовідносин у цій справі (та всіх аналогічних) необхідно застосовувати лише першу частину зазначеного правового висновку «при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення». Верховний Суд розширив зазначений правовий висновок наступним чином: «у всіх випадках при перерахунку призначеної особі відповідно до Закону 2262-ХІІ пенсії Пенсійний орган повинен застосовувати відсоткове значення розміру пенсії по відношенню до грошового забезпечення у розмірі, який особа отримувала станом на момент здійснення такого перерахунку».
На момент розгляду даної справи зазначені висновки Верховного Суду є незмінними.
Крім того, суд зазначає, що Постанова КМУ від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 (далі - Порядок № 45) і Постанова КМУ від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103) також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.
З огляду на вказане та враховуючи те, що при призначенні пенсії позивачу її розмір був розрахований з 77 % його грошового забезпечення, то в подальшому при перерахунку пенсії позивача відсотковий показник основного розміру пенсії є незмінним. 
Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, з`ясувавши спірність правовідносин, характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, керуючись ст. 9 КАС України суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо зменшення основного розміру пенсії позивача за вислугу років позивача з 77 % відповідних сум грошового забезпечення до 70 % від відповідних сум грошового забезпечення та з метою відновлення порушеного права позивача зобов`язати ГУ ПФУ здійснити з 28.01.2024 перерахунок та виплату основного розміру пенсії позивача, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77 % суми грошового забезпечення та із врахуванням раніше виплачених сум.
Щодо вимог позивача в частині визнання протиправними дії ГУ ПФУ щодо відмови у перерахунку відсоткового показника з 77 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення, то під час розгляду справи сформульовані таким чином вимоги не знайшли свого підтвердження, а тому у цій частині позов не підлягає задоволенню.
У контексті оцінки інших доводів сторін звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. 
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
VIІ. Розподіл судових витрат.
Частиною третьою статті 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як вбачається з матеріалів справи, при звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією про сплату від 24.06.2024 р.
У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. (ч.8 ст.139 КАС України)
Оскільки спір виник внаслідок дій відповідача, визнаних за результатом розгляду даної справи протиправними, тому сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в повному розмірі.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
вирішив:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, буд. 6, м. Херсон, 73005, ЄДРПОУ 21295057) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо зменшення ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугу років з 77 % відповідних сум грошового забезпечення до 70 % відповідних сум грошового забезпечення.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести з 28.01.2024 року ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років, виходячи з 77 % відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату з врахуванням раніше виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.) гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна