Справа №465/10678/24 Головуючий у 1 інстанції:Баран О.І. 
Провадження №22-ц/811/2444/25 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 квітня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,
секретар: Чиж Л.М.

за участі в судовому засіданні в залі суду представника позивача ОСОБА_1 – Савки Т.В., в режимі відео конференції представника відповідача ФОП ОСОБА_2 – ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м.Львова в складі судді Баран О.І. від 17 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС», фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,–

в с т а н о в и л а :

рішенням Франківського районного суду м.Львова від 17 червня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС», ФОП ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди – відмовлено.
Вказане рішення оскаржив ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Франківського районного суду м.Львова від 17 червня 2025 року та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі. 
Вважає рішення незаконним та необгрунтованим.
Зазначає, що страховою компанією порушено встановлений законом порядок, а саме проведено виплату страхового відшкодування без узгодження з особою, яка має право на страхове відшкодування його розміру, згідно вимог законодавства. Жодних доказів досягнення між страховиком і потерпілим згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування страховою компанією не надано. Відтак, оскільки позивач не погоджувався і не погоджується з розміром страхового відшкодування, яке йому було виплачене, він самостійно замовив проведення судової автотоварознавчої експертизи, що повністю узгоджується з вимогами закону, та спростовує доводи страхової компанії про те, що виключно страховик має право на визначення розміру збитків. Зі змісту висновку експерта №147 від 08.12.2024 складеного за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи згідно договору №02 від 02 грудня 2024 року між ТОВ «Фірма «Експертиза» та ОСОБА_6 вбачається, що вказаний висновок підготовлено для подання до суду. Висновок експерта щодо вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу відповідачами не спростовано, як і не заявлено клопотання щодо призначення судом повторного експертного дослідження. Що ж стосується доводів страхової компанії на те, що заява ОСОБА_7 від 14.10.2024 свідчить про його згоду зі сумою страхового відшкодування, то зазначає про те, що такі доводи не заслуговують на увагу з огляду на те, що в момент подання вказаної заяви графа в якій було вказано суму страхового відшкодування була не заповненою, та була вписана очевидно пізніше працівником страхової компанії, про що також свідчать незрозумілі виправлення в тексті зазначеної заяви, а відтак ОСОБА_8 вказаною заявою не міг узгоджувати суму страхового відшкодування. Будь-якої окремої заяви-погодження суми страхового відшкодування ОСОБА_8 до страхової компанії не подавав, що підтверджується відсутністю такої заяви в матеріалах даної цивільної справи. Що ж стосується наведеної представником страхової компанії практики Верховного Суду, то із неї вбачається, що для підтвердження факту визнання та узгодження між потерпілим та страховою компанією суми страхового відшкодування якраз вимагається окрема заява-погодження, якої ОСОБА_8 не подавав до страхової компанії. Вважає, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні позовної вимоги до ФОП ОСОБА_2 з огляду на те, що навіть, якщо допускати факт погодження позивачем та страховою компанією суми страхового відшкодування, виплата страхового відшкодування у розмірі, визначеному домовленістю між потерпілим та страховиком, якщо він є меншим страхової суми (ліміту відповідальності), не створює обов`язку для заподіювана шкоди. який застрахував свою відповідальність відповідно до вимог Закону №1961-IV, відшкодувати різницю між розміром такого відшкодування та реальним розміром шкоди, заподіяної потерпілому на підставі статті 1194 ЦК України, якщо заподіювач шкоди доведе, що розмір страхового відшкодування, визначений за домовленістю між потерпілим та страховиком, є меншим, ніж розмір оціненої шкоди, яка підлягала виплаті страховою компанією відповідно до пунктів 22.1 статті 22 Закону №1961-IV у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі. Зазначає, що в даній справі висновком експерта №147 від 08.12.2024 складеного за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи підтверджується те, що позивачу було заподіяно матеріальну шкоду розмір якої перевищує в будь-якому випадку ліміт відповідальності у розмірі 160 000,00 грн. згідно полісу № АР/6913174 від 02.08.2023, а тому в суду першої інстанції були відсутні правові підстави для відмови у задоволенні позовної вимоги до ФОП ОСОБА_2 в повному обсязі та судом не було надано жодних мотивів для відхилення такого висновку.
В судове засідання окрім представника позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_4 , в режимі відео конференції представника відповідача ФОП ОСОБА_2 – ОСОБА_3 , решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача на підтримання апеляційної скарги, представника відповідача – в заперечення карги, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив, апеляційної скарги, відзивів на апеляційну скаргу, а також усних та письмових заяв та пояснень учасників справи (їх представників) у судах обох інстанцій, – колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, ст. 1194 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 274, 279, 354 ЦПК України, ст.ст. 2, 3, 22, 33, 35, 36.2, 41, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», постанову Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №569/13697/15-ц, постанову Верховного Суду від 10.06.2020 у справі №333/2096/17, постанову Верховного Суду від 21.04.2025 у справі №127/2551/23, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.03.2018 у справі №569/13697/15-ц, постанову Верховного Суду від 16.06.2021 у справі №554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц та відмовляючи у задоволенні позову, – виходив з того, що на розгляді Полонського районного суду Хмельницької області перебувала справа про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП. За результатом розгляду справи постановою від 10.09.2024 провадження у справі № 681/1053/24 щодо ОСОБА_5 закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. За обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 868157, ОСОБА_5 ставилось в провину те, що він 24.04.2024 о 14:02 годині в м. Львів по вул. Тролейбусна, 17 керував транспортним засобом «МАN 19.464» реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , причіп «FRUEHAUF FRANCE», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_2 , при виїзді з пункту прийому вторинної сировини вул.Тролейбусна, 15, не надав переваги в русі транспортному засобу «CITROEN CA PIKA SSO», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_3 , який рухався по вул.Тролейбусна, та скоїв із ним зіткнення, чим порушив вимоги п.10.2 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до змісту вказаного рішення суду, суд дійшов висновку про повне доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та наявності прямого причинного зв`язку між порушеннями ОСОБА_5 та настанням вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками у виді зіткнення з транспортним засобом марки «CITROEN CA PIKA SSO», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . Цивільно-правова відповідальність страхувальника забезпеченого транспортного засобу «МАN 19.464», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , застрахована у відповідача-1, що підтверджується полісом №АР/6913174 від 02.08.2023 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становив 160 000,00 грн, франшиза - 3200,00 грн. ОСОБА_5 станом на 24.04.2024 був найманим працівником відповідача-2, що визнається відповідачем-2 та підтверджується даними Головного управління ДПС у Хмельницькій області, з наданням Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку – фізичних осіб, і сум утриманого з них податку і збору, по відповідачу-2, а також сум нарахованого єдиного внеску та Додаток 4ДФ до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків – фізичних осіб, і сум утримуваного із них податку, а саме по ОСОБА_5 . Позивач є власником транспортного засобу «Citroen C4 Picasso», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 . У зв`язку із настанням страхового випадку позивач як потерпілий 29.04.2024 звернувся до відповідача-1. У межах десяти робочих днів із моменту отримання від потерпілого повідомлення про ДТП спеціаліст ОСОБА_9 здійснив огляд пошкодженого транспортного засобу, із складанням відповідного протоколу огляду та фіксацією у ньому опису пошкоджень та типу ремонтних операцій, необхідних для відновлення транспортного засобу. 14 жовтня 2024 року потерпілий звернувся до відповідача-1, із заявою про страхове відшкодування, у якій, просив здійснити відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу «Citroen C4», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_3 , під час дорожньо-транспортної пригоди 24.04.2024 у м. Львові, з вини ОСОБА_5 , водія транспортного засобу «МАN» реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на дату ДТП № АП №6913174. Заявник погодився із тим, що розмір страхового відшкодування складає, вказавши прописом «п`ятдесят вісім тис. сімсот тридцять вісім грн. 54 коп.». Надалі відповідачем складено страховий Акт №24563/07/924 від 18.10.2024, тим самим прийнято рішення про виплату погодженого між сторонами страхового відшкодування у розмірі 58 738,54 грн. Факт здійснення виплати відповідачем-1 позивачу страхового відшкодування у розмірі 58 738,54 грн. сторонами не заперечується. Із відповіді відповідача-1 від 07.11.2024 (вих №2421) на адвокатський запит від 29.10.2024 вбачається про те, що ініціатора запиту, адвоката Савку Т.В., повідомлено про проведення огляду пошкодженого майна та досягнення згоди щодо розміру та способу здійснення страхового відшкодування, із зазначенням про наявність відповідної заяви від 14.10.2024 про здійснення страхового відшкодування у розмірі 58 738,54 грн. Пізніше, 02.12.2024 стороною позивача ініційовано проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи. Відповідно до висновку експерта від 08.12.2024 №147, складеного за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи: 1. Пошкодження автомобіля «Citroen C4 Picasso 1,6D 5dr 6MT», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_3 , виявлені після ДТП 27.04.2024, які визначені при його обстеженні 08.05.2024 – зазначені у п. 1.2. дослідницької частини. 2. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Citroen C4 Picasso 1,6D 5dr 6MT», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_3 внаслідок ДТП 27.04.2024, станом на момент ДТП 27.04.2024, після огляду від 08.05.2024, складений оцінювачем майна п. ОСОБА_9 та підписаний власником КТЗ п. ОСОБА_10 без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ), становить: 218993,84 грн. 3. Ринкова вартість автомобіля «Citroen C4 Picasso 1,6D 5dr 6MT», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_3 у технічно-справному стані, до моменту до моменту пошкодження у ДТП становить 258514,20 грн. 5. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля «Citroen C4 Picasso 1,6D 5dr 6MT», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_3 внаслідок ДТП 27.04.2024, станом на момент ДТП 27.04.2024, після огляду від 08.05.2024, складений оцінювачем майна п. ОСОБА_9 та підписаний власником КТЗ п. ОСОБА_10 без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ), становить: 102667,36 грн. У ремонтній калькуляції ціни вказано у період станом на листопад 2024 року. Відомостей про те, що позивач підписав указану заяву під впливом помилки, обману, насильства, тяжкої обставини або не усвідомлюючи значення своїх дій, матеріали справи не містять. Суд вважав доречним посилання представника відповідача-2 на постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), де зроблено висновок, про те, що «відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування». Велика Палата Верховного Суду від указаного висновку не відступала. У будь-якому випадку доказів щодо вартості ремонтних робіт та закуплених запчастин позивач до матеріалів справи не долучив. Наданий позивачем висновок експерта, беручи до уваги доводи відповідачів, які заслуговують на увагу, суд також оцінив критично та відхилив. З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи ж скарги таких висновків суду не спростовують.
У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС», фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив:
-стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 43 978,82 грн.;
-стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 116 326,48 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому завдано матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його транспортного засобу в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась з вини водія ОСОБА_5 , в момент керування ним транспортним засобом під час перебування його у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 . У подальшому позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» із заявою про виплату йому страхового відшкодування та отримав страхову виплату у розмірі 58 738,54 грн., що є недостатнім. При цьому позивач не погоджував розміру виплаченого йому страхового відшкодування. Не заперечуючи факту підписання позивачем заяви від 14.10.2024 про виплату страхового відшкодування, зазначено про те, що це є формальна, стандартна заява страхової компанії, а як повідомив позивач представнику, в момент її підписання у ній не було зазначено жодної суми. Вартість відновлювального ремонту без врахування фізичного зносу становить 218 993,84 грн., відтак, навіть у разі виплати страхового відшкодування у повному обсязі (102 667,36 грн.), отриманої суми буде недостатньо для відшкодування фактичного розміру збитків, який просить стягнути з ФОП ОСОБА_2 на підставі ст. 1194 ЦК України. Тому, з урахуванням висновку експерта просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» - 43 978,82 грн. недоплаченої суми страхового відшкодування і 116 326,48 грн. з ФОП ОСОБА_2 , як різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чинним на час виникнення спору, та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Пунктом 2.1 статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Вказана норма кореспондується зі частиною другою статті 999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
У спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.
За вимогами статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
У пункті 33.1.4 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).
Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.
Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).
Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов`язанні ним є страховик).
Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Разом із тим, згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими – прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
У постанові від 21.03.2018 у справі № 569/13697/15-ц (провадження № 61-5424св18) Верховний Суд, залишаючи без змін рішення апеляційного суду, звернув увагу, що позивач підписав заяву про виплату страхового відшкодування і погодився із розміром та способом здійснення страхового відшкодування, який був визначений на той час страховиком відповідно до положень пункту 36.2 статті 36 України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Однак суд першої інстанції, стягуючи зі страховика на користь позивача різницю між страховою виплатою та розміром шкоди, з огляду на наявність заяви про страхове відшкодування із погодженим сторонами розміром страхового відшкодування, дійшов необґрунтованого висновку про покладення на страховика обов`язку такої виплати.
Також у постанові від 10.06.2020 у справі № 333/2096/17 (провадження №61-20343св18) Верховний Суд, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій у частині стягнення зі страховика майнової шкоди, виходив із того, що страховик та потерпілий дійшли згоди про розмір страхового відшкодування, що підтверджено відповідною заявою позивача. У п. 73 постанови Верховного Суду від 13.12.2023 у справі № 759/28079/21, звернено увагу на те, що стягуючи зі страховика на користь позивача страхове відшкодування, як різницю між визначеним страховим полісом лімітом відповідальності страховика та виплаченою страховиком узгодженою сумою, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, викладеного вище не врахував та з огляду на наявність заяви про страхове відшкодування із узгодженим сторонами розміром страхового відшкодування дійшов необґрунтованого висновку про покладення на страховика обов`язку виплати понад узгоджену суму.
Крім того, для приватного права притаманна диспозитивність, яка проявляється, зокрема і в тому, що особа, з урахуванням принципу свободи правочину, сама вирішує вчиняти чи не вчиняти певний правочин.
Доктрина заборони суперечливої поведінки, базується зокрема на тому, що ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці. В основі доктрини заборони суперечливої поведінки знаходиться принцип добросовісності. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.04.2019 у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) зазначав, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
У постанові від 21.04.2025 (справа № 127/2551/23) Верховний Суд зазначив, що після сплати узгодженої суми всі зобов`язання страховика щодо виплати страхового відшкодування за цим страховим випадком вважаються припиненими. Тож заявлена в подальшому вимога до страхової компанії чи завдавача шкоди суперечить як попередній поведінці позивача, так і засадам розумності та диспозитивності.
Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, яка підлягала визначенню відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто розміром оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, а не визначеної за домовленістю між потерпілим та страховиком. Як зазначено Верховним Судом у постанові від 21.04.2025 у справі №127/2551/23, суди попередніх інстанцій вірно зазначили, що за наведеними складовими матеріального збитку у більшому розмірі (окрім фізичного зносу), майнову відповідальність міг би нести страховик (страхова компанія), якби зі страховиком не було узгоджено позивачем в порядку статті 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», меншу суму страхового відшкодування.
Відповідальність винуватця у разі визнання випадку страховим настає лише тоді, коли розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, на що безпосередньо вказує зміст статті 1194 ЦК України. Зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), зроблено висновок, про те, що «відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування». Велика Палата Верховного Суду від указаного висновку не відступала.
Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, – що на розгляді Полонського районного суду Хмельницької області перебувала справа про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП. За результатом розгляду справи постановою від 10.09.2024 провадження у справі № 681/1053/24 щодо ОСОБА_5 закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП (т.1, а.с.14-15).
За обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №868157, ОСОБА_5 ставилось в провину те, що він 24.04.2024 о 14:02 годині в м. Львів по вул. Тролейбусна, 17 керував транспортним засобом «МАN 19.464» реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , причіп «FRUEHAUF FRANCE», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_2 , при виїзді з пункту прийому вторинної сировини вул.Тролейбусна, 15, не надав переваги в русі транспортному засобу «CITROEN CA PIKA SSO», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_3 , який рухався по вул.Тролейбусна, та скоїв із ним зіткнення, чим порушив вимоги п.10.2 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Відповідно до змісту вказаного вище рішення суду, суд дійшов висновку про повне доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та наявності прямого причинного зв`язку між порушеннями ОСОБА_5 та настанням вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками у виді зіткнення з транспортним засобом марки «CITROEN CA PIKA SSO», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 .
Як вбачається з полісу №АР/6913174 від 02.08.2023 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність страхувальника забезпеченого транспортного засобу «МАN 19.464», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова Група «ТАС». Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становив 160 000,00 грн., розмір франшизи – 3200,00 грн. (а.с. 16, 101).
Як вбачається з наданих Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку – фізичних осіб, і сум утриманого з них податку та збору по ФОП ОСОБА_2 , а також даних щодо нарахованого єдиного внеску та Додатку 4ДФ до відповідного податкового розрахунку щодо ОСОБА_5 , останній станом на 24.04.2024 перебував у трудових відносинах як найманий працівник ФОП ОСОБА_2 , що також визнається самим ФОП ОСОБА_2  (т.1, а.с.162–169).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником транспортного засобу «Citroen C4 Picasso», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_3 є позивач – ОСОБА_1 (т.1, а.с.13).
29.04.2024 ОСОБА_11 , як потерпілий, звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС», у зв`язку із настанням страхового випадку (т.1, а.с.102).
У межах десяти робочих днів із моменту отримання від потерпілого повідомлення про ДТП, а саме 08.05.2024, спеціаліст ОСОБА_9 здійснив огляд пошкодженого транспортного засобу, із складанням відповідного протоколу огляду та фіксацією у ньому опису пошкоджень та типу ремонтних операцій, необхідних для відновлення транспортного засобу. (т.1, а.с.103).
14.10.2024 потерпілий звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС», із заявою про страхове відшкодування, у якій, просив здійснити відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу «Citroen C4», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_3 , під час дорожньо-транспортної пригоди 24.04.2024 у м. Львові, з вини ОСОБА_5 , водія транспортного засобу «МАN» реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на дату ДТП Серія АП №6913174. Заявник погодився із тим, що розмір страхового відшкодування складає – 58734,54 грн., «вказавши прописом «п`ятдесят вісім тис. сімсот тридцять вісім грн. 54 коп.». (т.1, а.с.104).
18.10.2024 Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» прийняло рішення про виплату погодженого між сторонами страхового відшкодування у розмірі 58 738,54 грн., про що складено страховий Акт №24563/07/924 від 18.10.2024. (т.1, а.с.105).
Факт здійснення виплати Приватним акціонерним товариством «Страхова Група «ТАС» позивачу страхового відшкодування у розмірі 58 738,54 грн. сторонами не заперечується.
З відповіді Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» від 07.11.2024 (вих.№2421) на адвокатський запит від 29.10.2024 вбачається те, що ініціатора запиту, адвоката Савку Т.В., повідомлено про проведення огляду пошкодженого майна та досягнення згоди щодо розміру та способу здійснення страхового відшкодування, із зазначенням про наявність відповідної заяви від 14.10.2024 про здійснення страхового відшкодування у розмірі 58 738,54 грн. (т.1, а.с.17-19).
Згодом, 02.12.2024 стороною позивача ініційовано проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи.
Відповідно до висновку експерта №147 від 08.12.2024, складеного за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи, вбачається таке:
1. Пошкодження автомобіля «Citroen C4 Picasso 1,6D 5dr 6MT», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_3 , виявлені після ДТП 27.04.2024, які визначені при його обстеженні 08.05.2024 – зазначені у п. 1.2. дослідницької частини.
2. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Citroen C4 Picasso 1,6D 5dr 6MT», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_3 внаслідок ДТП 27.04.2024, станом на момент ДТП 27.04.2024, після огляду від 08.05.2024, складений оцінювачем майна п. ОСОБА_9 та підписаний власником КТЗ п. ОСОБА_10 без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ), становить: 218993,84 грн.
3. Ринкова вартість автомобіля «Citroen C4 Picasso 1,6D 5dr 6MT», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_3 у технічно-справному стані, до моменту до моменту пошкодження у ДТП становить 258514,20 грн.
5. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля «Citroen C4 Picasso 1,6D 5dr 6MT», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_3 внаслідок ДТП 27.04.2024, станом на момент ДТП 27.04.2024, після огляду від 08.05.2024, складений оцінювачем майна п. ОСОБА_9 та підписаний власником КТЗ п. ОСОБА_10 без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ), становить: 102667,36 грн. (а.с. 21-56).
У ремонтній калькуляції №147 ціни вказано у період станом на листопад 2024 року (т.1, а.с.38-43).
Також, слід вказати, що заява позивача від 14.10.2024 про страхове відшкодування не містить різночитань чи загальних фраз, натомість у такій чітко та не двозначно позивач вказав, що, він погоджується з тим, що розмір страхового відшкодування складає 58 738,54 грн. з вирахуванням франшизи (якщо наявна згідно умов договору) та не наполягає на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна, при цьому у відомостях щодо понесених додаткових витрат зазначено прочерки у графах суми (т.1, а.с.104).
Тому слід вважати, що судом першої інстанції правильно встановлено норми закону, якими регулюються спірні правовідносини та практика суду касаційної інстанції, яка повинна бути врахована та суд правильно керувався такими нормами закону.
Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм закону та практики суду касаційної інстанції, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.
Таким чином, колегія суддів погоджується з тим, що перерахування Приватним акціонерним товариством «Страхова Група «ТАС» на користь позивача страхового відшкодування у розмірі, погодженому між ними, свідчить про виконання страховиком свого зобов`язання з виплати страхового відшкодування та про відмову потерпілого від одержання відшкодування в більшому розмірі, в тому числі і від винуватця ДТП (чи особи, яка відповідальна за його дії), адже у підписаній позивачем заяві чітко зазначено суму страхового відшкодування. Після сплати узгодженої суми всі зобов`язання страховика щодо виплати страхового відшкодування за цим страховим випадком вважаються припиненими. Тож заявлена в подальшому вимога до страхової компанії чи завдавача шкоди суперечить як попередній поведінці позивача, так і засадам розумності та диспозитивності. 
Крім, того відомостей про те, що позивач підписав указану заяву під впливом помилки, обману, насильства, тяжкої обставини або не усвідомлюючи значення своїх дій, матеріали справи не містять, та доводи апеляційної скарги цього не спростовують. 
Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід вважати безпідставною та залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції, як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону слід залишити без змін.
Також, слід вважати безпідставним посилання позивача на практику Верховного суду, яка на його думку повинна була бути врахованою у даній справі, оскільки така жодним чином не суперечить наведеній вище, яка була врахована судом першої інстанції, та наведена ним практика тлумачиться позивачем виключно помилково на підтримання власної позиції по суті справи.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :
апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Франківського районного суду м.Львова від 17 червня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 03 квітня 2026 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді:        Н.П. Крайник

М.М. Шандра