ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" квітня 2026 р. Справа№ 925/53/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Кравчука Г.А.
суддів: Коробенка Г.П. 
Михальської Ю.Б. 

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного підприємства "Номекс"
на рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2025 (повний текст складено 11.06.2025)
у справі № 925/53/25 (суддя Спаських Н.М.)
за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"
до Приватного підприємства "Номекс"
про стягнення 202 692,50 грн,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави позовних вимог.
Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - позивач, АТ "КБ "Приватбанк") звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Номекс" (далі - відповідач, ПП "Номекс") про стягнення заборгованості 202692,50 грн штрафу за порушення строків виконання робіт згідно укладеного між сторонами Договору підряду №П-0110824 від 18.03.2024.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 06.06.2025 у справі № 925/53/25 позов задоволено частково.
Присуджено до стягнення з Приватного підприємства "Номекс" на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 168 910,42 грн штрафу за порушення строків виконання робіт згідно укладеного між сторонами Договору підряду № П-0110824 від 18.03.2024 та 2 432,32 грн на відшкодування сплаченого судового збору.
В решті вимог у позові відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що позивач виконав належним чином свої зобов`язання за Договором підряду №П-0110824 від 18.03.2024, тоді як відповідач роботи у встановлений договором строк не виконав, що стало підставою для стягнення з останнього штрафу у розмірі 5 % від повної вартості робіт. 
Разом з цим, при здійсненні розрахунку штрафу відповідно до п. 6.3 Договору, судом було встановлено, що умовами договору сторонами не було спеціально передбачено, що для нарахування 5% штрафу повна вартість робіт (яка є мірилом для нарахування санкції) береться із врахуванням ПДВ у її складі. Здійснивши власний розрахунок 5% штрафу без урахування ПДВ, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 168 910,42 грн. штрафу із розрахунку: 4 053 850,00 - 675 641,67 грн. ПДВ = 3 378 208,33 х 5%.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги відповідача та узагальнення її доводів.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Приватне підприємство "Номекс" 25.06.2025 звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2025 у справі № 925/53/25 скасувати повністю; ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної заяви; стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати.
Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не прийнято до уваги обставини які підтверджують відсутність вини відповідача у порушенні строків виконання робіт за Договором підряду №П-0110824 від 18.03.2024. 
Так скаржник в обгрунтування відсутності своєї вини посилався на такі обставини:
- в процесі виконання робіт позивач виявив, що двері для банкомату (розташовані в оперзалі та виготовлені згідно проекту позивача) за розміром не підходять, а саме, фактично виявилося, що в проект було закладено некоректний розмір дверей, тобто монтаж дверей, придбаних відповідачем за завданням позивача заздалегідь, унеможливить функціонування банкомату;
- 30.05.2024 позивач виявив непридатність до застосування конструктивного елементу приміщення операційної зали (двері прихованого монтажу) та ініціював виготовлення інших; 
- необхідність виготовлення нових дверей, зумовила додаткові витрати часу;
- позивачем було відтерміновано монтаж каси, що унеможливило своєчасне виконання опорядження в зоні "каси", відтак повністю монтаж каси завершено 15.06.2024, а приступити до облаштування опорядження касового вузла відповідач зміг починаючи з 16.06.2024;
- встановлення каси 15.06.2024 затягнула закінчення підрядних робіт до 19.07.2024 при кінцевій даті договору 15.06.2024 року.
Крім того, на строки закінчення робіт суттєво впливали вимушені перерви під час повітряних тривог. 
Також на думку відповідача судом першої інстанції помилково не взято до уваги Експертний висновок ТПП від 01.07.2024 № В-249, у якому проаналізовано обставини, які виникли при виконанні Договору та унеможливили завершення ремонтних робіт у погоджений строк (зміни розмірів дверей прихованого монтажу); перенесення строків монтажу каси Замовником; вимушені перерви у роботі під час повітряних тривог), що на думку ТПП має прямий причинно-наслідковий зв`язок з фактом порушення ПП "Номекс" своїх обов`язків за Договором підряду № П-01100824 від 18.03.2024 щодо строків виконання робіт.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2025 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Номекс" на рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2025 у справі № 925/53/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Коробенко Г.П., Тарасенко К.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП "Номекс" на рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2025 у справі № 925/53/25, розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).
Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2026 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці.
Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від від 08.04.2026 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Номекс" на рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2025 у справі № 925/53/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Михальської Ю.Б., Коробенка Г.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2026 вищезазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства "Номекс" на рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2025 у справі № 925/53/25, розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).
Позиції інших учасників справи.
08.08.2025 через підсистему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли пояснення на апеляційну скаргу, відповідно до яких позивач просив апеляційний господарський суд відмовити відповідачу у задоволенні апеляційної скарги, а рішення місцевого господарського суду у даній справі залишити без змін. 
Колегія суддів залишає без розгляду пояснення на апеляційну скаргу, які за своїм змістом є відзивом на апеляційну скаргу відповідача, оскільки пунктом 3 ухвали Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 учасникам провадження у справі було запропоновано надати відзив на апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії даної ухвали. Як вбачається з довідки про доставку електронного документа, ухвалу про відкриття апеляційного провадження від 30.06.2025 у справі №925/53/25 було доставлено до електронного кабінету АТ "КБ "Приватбанк" - 02.07.2025. Письмові пояснення було подано з пропуском встановленого судом строку, без клопотання про поновлення процесуальних строку на їх подання. 
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
Як убачається з матеріалів справи, 18.03.2024 АТ "КБ "Приватбанк" (далі - замовник) та ПП "Номекс" (далі - підрядник) було укладено договір підряду № П-0110824 (а.с. 24 том 1 - далі Договір), за умовами якого підрядник зобов`язався власними силами зі своїх матеріалів виконати ремонтно-опоряджувальні роботи, а замовник зобов`язався їх прийняти та оплатити (п. 1.1. Договору).
Згідно Додатку № 2 (а.с. 27 оборот том 1) до Договору, ремонт слід провести у приміщенні площею 269,74 кв.м. за адресою м. Сміла вул. Графа Бобринського, 9. 
Також згідно Додатку № 2 до Договору граничний термін виконання робіт становить 80 календарних днів з дати підписання договору і обидві сторони визнають, що кінцевою датою є 15 червня 2024 року. 
Загальна ціна роботи згідно п. 5 Додатку № 2 до Договору складає 4 053 850,00 грн. (чотири мільйони п`ятдесят три тисячі вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.) з ПДВ, що складає 675 641,67 грн. 
Згідно п. 6 Додатку № 2 до Договору вартість робіт включає усі загально-будівельні роботи та всі супутні витрати, відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу. Опис та деталізація ціни вказані в Кошторисі, який є невід`ємною частиною цього документу. 
Оплата за Договором здійснюється в порядку, визначеному в Додатку № 1 до Договору (п.3.2 Договору підряду).
Між сторонами немає спору з приводу повноти проведення розрахунків за виконані відповідачем роботи. 
Приймання виконаних Робіт здійснюється замовником у присутності представника підрядника (п.4.1 Договору підряду). 
Приймання оформляється актом здачі- приймання виконаних робіт, зокрема за формою КБ-2в, (далі - Акт здачі-приймання виконаних робіт). Після виконання Робіт Підрядник зобов`язаний протягом 5 календарних днів надати Замовнику оригінали документів (рахунок, Акт здачі- приймання виконаних робіт), оформлених державною мовою відповідно до вимог п. 2.4 . Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку № 88 від 24.05.1995 із змінами ( п. 4.2. Договору підряду). 
Замовник зобов`язаний прийняти Роботи, протягом 3-х робочих днів з дня пред`явлення їх до приймання, якщо вони виконані якісно і в повному обсязі. У разі виявлення недоліків у виконаних роботах замовник не підписує Акт здачі-приймання до повного усунення недоліків підрядником. В такому разі сторони можуть скласти акт з переліком необхідних доопрацювань (п. 4.3. Договору підряду). 
Підрядник зобов`язався: 
- повідомляти замовника про хід виконання Робіт протягом 5 календарних днів з моменту отримання запиту від Замовника (п. 5.1.3 Договору підряду); 
- надавати доступ до місця проведення Робіт. При затримці замовником надання доступів до місця проведення Робіт, фронтів робіт і поставки матеріалів, обладнання (у разі, якщо обов`язок надання покладено на замовника), строки виконання Робіт продовжуються на строк такої затримки (п. 5.2.1. Договору підряду). 
Згідно п. 6.3. Договору у разі порушення строків виконання робіт за цим Договором понад 10 календарних днів підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 5 % від повної вартості робіт. 
Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє протягом року з моменту його підписання, але в будь-якому разі до повного виконання зобов`язань обома Сторонами. Щодо гарантійних обов`язків підрядника Договір діє до закінчення гарантійних строків ( п. 9.1. Договору підряду). 
За доводами позивача, підрядник-відповідач істотно прострочив загальний термін виконання робіт і незважаючи на підписання кінцевого Акту приймання-передачі 19.07.2024, фактично завершив їх лише в середині серпня 2024 року, за що позивач просить стягнути штраф.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Частиною першою статті 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 ЦК України).
У ч. 1 ст. 853 ЦК України встановлено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
У ч. 1 ст. 854 ЦК України визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Відповідно до приписів ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Як вказано вище, за умовами Договору ремонтні роботи за Договором мали бути повністю завершені 15 червня 2024 року.
Всі види робіт та матеріалів, які мають бути використаними, сторонами узгоджено в Кошторисі (а.с. 29-121 том 1), зміни до якого сторони не вносили.
За результатами виїзної перевірки на місце виконання робіт позивачем складено Акт перевірки незавершених ремонтно-будівельних робіт від 17.06.2024 (а.с. 124 том 1), відповідно до якого було встановлено, що станом на 17.06.2024 не завершені або взагалі не виконувалися такі роботи:
- не виконане улаштування вертикальних жалюзі на відкос врівень з площиною стіни;
- не завершене оздоблення стін настінними акустичними панелями, повиймати саморізи, заробити отвори, пофарбувати панелі;
- незавершене оздоблення стін Стіновими панелями HPL;
- незавершене укладання керамогранітних плит та не затерті шви;
- змонтовані не всі щитові двері щитові;
- не виконане оздоблення стін плиткою в санвузлах;
- відсутнє шпаклювання та фарбування стін;
- не влаштовані підвісні світильники;
- незавершений ремонт в топочній (фарбування стін);
- незавершені фасадні роботи;
- на внутрішньому дворі не шпаклювали та не фарбували фасад відділення.
Вказаним Актом констатовано, що станом на 17.06.2024 роботи не завершені.
Відповідно п. 6.3. Договору у разі порушення строків виконання робіт за цим Договором понад 10 календарних днів підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 5% від повної вартості Робіт. У разі прострочення понад 30 календарних днів, замовник має право відмовитись від Робіт та позбавляється від обов`язку сплати за Роботи, зокрема й ті, які були фактично виконані.
За доводами позивача майже всі роботи по Договору відповідач фактично завершив лише 19.07.2024 і сторони підписали Акт виконаних робіт (а.с. 134-166 том 1).
Додатком № 2 до Договору (а.с. 27 том 1 оборот) сторонами погоджено:
- п.5 Загальна ціна роботи складає 4 053 850,00 грн. з ПДВ, що складає 675 641,67 грн.
- п. 6. Вартість робіт включає: всі загальнобудівельні роботи та всі супутні витрати, відшкодування витрат Підрядника та плату за виконану ним роботу. Опис та деталізація ціни зазначені у Кошторисі, що є невід`ємною частиною цього документу. 
Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що розрахунок штрафу із загальної ціни робіт необхідно здійснювати без врахування суми ПДВ, з огляду на таке. 
За правилами чинного Податкового кодексу України вартість ремонтних робіт створює базу для нарахування ПДВ.
Справляння податку на додану вартість регулюється розділом V "Податок на додану вартість" Податкового кодексу України (далі - ПК України).
Згідно ст. 185.1. ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;
в) ввезення товарів на митну територію України;
г) вивезення товарів за межі митної території України.
Виходячи з системного аналізу пункту 9.1 статті 9, підпункту 14.1.179 пункту 14.1 статті 14, статті 180, статті 188 ПК України, податок на додану вартість (ПДВ) - це загальнодержавний непрямий податок, який входить в ціну товарів (робіт, послуг) та сплачується покупцем (споживачем робіт, послуг), але його облік та перерахування до державного бюджету здійснює продавець (виробник, надавач послуг), тобто особа, що здійснює господарську діяльність (платник податку).
Основою для розрахунку ПДВ виступає додана вартість - знов створена вартість підприємством за рахунок його власних факторів виробництва (землі, капіталу, робочої сили, підприємництва тощо).
Отже вартість робіт з ремонту Об`єкта створює додаткову вартість та має сплачуватися з урахуванням ПДВ.
Однак, ПДВ є податком, який додатково нараховується, але не є вартістю видів робіт та матеріалів. Тобто за своїм правовим змістом ПДВ не має входити до розрахункової бази нарахування для санкції за невиконання зобов`язання, якщо інше не було прямо передбачено домовленістю сторін як істотна умова договору.
Умовами договору сторонами не було спеціально передбачено, що для нарахування 5% штрафу повна вартість робіт визначається із врахуванням ПДВ у її складі.
Тому у даній справі при здійсненні розрахунку штрафу слід виключити нарахування 5% штрафу на суму ПДВ у складі повної вартості робіт, яка визначена сторонами у п. 5 Додатку № 2 до Договору. 
Суму ПДВ сторони визначили у фіксованому розмірі 675 641,67 грн.
Тому належний розрахунок штрафу є таким:
4 053 850,00 - 675 641,67 грн. ПДВ = 3 378 208,33 Х 5% = 168 910,42 грн.
Вказаний розрахунок відповідачем не оскаржується.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про стягнення з відповідача на користь позивача 168 910,42 грн. штрафу за прострочення терміну виконання робіт. 
Щодо доводів апелянта в частині того, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не прийнято до уваги обставини які підтверджують відсутність вини відповідача у порушенні строків виконання робіт за Договором підряду №П-0110824 від 18.03.2024, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.
Відповідач вважає, що є підстави повного звільнення ПП "Номекс" від штрафу за відсутності його вини у невчасному завершенні робіт на об`єкті. При цьому посилається на ст. 850 та 883 ЦК України. 
Даними нормами передбачено, що замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду. У разі невиконання замовником цього обов`язку підрядник має право вимагати відшкодування завданих збитків, включаючи додаткові витрати, викликані простоєм, перенесенням строків виконання роботи, або підвищення ціни роботи.
Підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини.
Отже, за правилами чинного цивільного законодавства для притягнення до відповідальності повинні бути в наявності негативний наслідок у потерпілої сторони та причинний зв`язок між діями чи бездіяльністю, що призвели до цього наслідку у винуватої сторони. В цьому випадку причинний зв`язок має бути лише прямим і безпосереднім, а не опосередкованим. 
Саме відсутність прямого причинного зв`язку між протиправним діянням особи і певним шкідливим наслідком виключає можливість притягнення особи до відповідальності. 
Така відсутність прямого причинного зв`язку, може мати місце у випадку, коли настання шкідливого наслідку спричинили об`єктивні факти, що настали поза волею сторони, що порушила зобов`язання і вплинути на їх усунення чи вчасне упередження вона не могла. 
За умовами Договору між сторонами відповідач добровільно прийняв на себе зобов`язання виконати всі передбачені кошторисом роботи і добровільно із позивачем узгодив строк виконання робіт (80 днів). 
Відповідач є фахівцем в сфері підрядних (ремонтно-опоряджувальних) робіт, а тому колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з того, що при погодженні термінів виконання робіт з урахуванням технології процесів внутрішніх та зовнішніх ремонтних робіт, саме підрядник (відповідач) несе обов`язок за розрахунок кількості робітників на об`єкті, які забезпечать виконання всіх робіт за кошторисом якісно та у строк визначений Договором. 
Разом з цим колегія суддів апеляційного господарського суду враховує, що відповідач звертався до позивача із запевненнями, що роботи будуть остаточно завершені у строк до 27.06.2024 (лист від 18.06.2024 № 167). 
При цьому замовник (позивач) погодив нову дату завершення робіт у листі від 18.06.2024 (а.с. 220 том 1). У вказаному листі позивач прямо просив відповідача залучити до ремонтно-опоряджувальних робіт більшу кількість працівників для виконання робіт у строк визначений сторонами. 
В подальшому замовник в претензії від 02.07.2024 (а.с. 227 том 1) просив завершити всі роботи у строк до 08.07.2024 (посилання на неї в листі від 06.09.2024 (а.с. 224 том 1), який також не був дотриманий відповідачем. 
Судом встановлено, що позивач повністю виконав всі зобов`язання по оплаті робіт, що давало змогу відповідачу розраховувати на ці кошти для найму додаткової кількості робітників і проведення з ними вчасних розрахунків по заробітній платі.
У матеріалах справи відсутні докази, що станом на 15.06.2024 або протягом 10 днів від цієї дати відповідач, як підрядник, склав Акт приймання-передачі виконаних ремонтних робіт і передав його на підписання позивачу, а позивач відмовився його підписувати.
Це вказує на те, що у період з 15.06.2024 до 19.07.2024 сторони не підписали остаточний акт виконаних робіт, ремонт на Об`єкті відповідачем не було завершено з вини відповідача, у зв`язку з чим колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 5% штрафу. 
Щодо Експертного висновку ТПП від 01.07.2024 № В-249 (а.с. 230 том 1), колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке. Так, у вказаному висновку проаналізовано обставини, які виникли при виконанні Договору та ускладнили завершення ремонтних робіт у погоджений строк (зміни розмірів дверей прихованого монтажу; перенесення строків монтажу каси замовником; вимушені перерви у роботі під час повітряних тривог), що на думку ТПП має прямий причинно-наслідковий зв`язок з фактом порушення ПП "Номекс" своїх обов`язків за Договором підряду № П-01100824 від 18.03.2024 щодо строків виконання робіт. Однак вказані обставини є підставою для внесення змін до Договору в частині перенесення кінцевих строків виконання робіт та не можуть бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за неналежне виконання умов Договору. 
Частиною 1 статті 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Згідно з приписами статей 216-218 Господарського кодексу України (чинного станом на дату виникнення спірних правовідносин) в учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.
Пунктом 8.1 Договору сторони узгодили, що сторона, для якої склались форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зобов`язана не пізніше 10 робочих днів з дати їх настання письмово (шляхом направлення цінного листа з описом вкладення та повідомленням про вручення) інформувати іншу сторону про настання таких обставин та про їх наслідки. Разом з письмовим повідомленням така сторона зобов`язана надати іншій стороні документ, виданий Торгово-промисловою палатою України, яким засвідчене настання форс-мажорних обставин. Аналогічні умови застосоовуються стороною в разі припинення дії форс-мажорних обставин та їх наслідків. Неповідомлення чи несвоєчасне повідомлення, а також підтвердження настання таких обставин документом, виданим Торгово-промисловою палатою України, або іншим документом компетентного органу, позбавляє сторону права посилатися на зазначені обставини як на підставу, що звільняє від відповідальності. 
Колегія суддів зазначає, що з аналізу наведених вище норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України вбачається, що на особу, яка порушила зобов`язання, покладається обов`язок доведення того, що відповідне порушення є наслідком дії певної непереборної сили, тобто, що непереборна сила не просто існує, а безпосередньо призводить до порушення стороною свого зобов`язання (необхідність існування причинно-наслідкового зв`язку між виникненням форс-мажорних обставин та неможливістю виконання стороною своїх зобов`язань).
Зазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.07.2019 у справі №917/1053/18 від 30.11.2021 у справі №913/785/17, від 25.01.2022 у справі №904/3886/21.
Відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану").
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022 "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та наразі встановлений до 04.05.2026.
Суд відзначає, що ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Іншими словами, сама по собі військова агресія російської федерації проти України не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні.
Воєнний стан як обставина непереборної сили звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із ним обставин юридична чи фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання.
Наведене дає підстави для висновку, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.
Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 30.05.2022 у справі №922/2475/21.
Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.
Суд наголошує на тому, що відповідачем не надано належних та допустимих у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України доказів існування форс-мажорних обставин у взаємовідносинах із позивачем за Договором, як і не надано доказів на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між введенням 24.02.2022 в Україні воєнного стану та неможливістю виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором.
Відповідач не повідомляв позивача у порядку, передбаченому пунктом 8.1. Договору, про настання для нього форс-мажорних обставин. 
При цьому суд звертає увагу на те, що Договір між сторонами було укладено 18.03.2024, тобто вже після початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, а отже відповідач міг очікувати та передбачити негативні наслідки з огляду на війну, попри це він підписав договір на умовах, визначених ним, у тому числі щодо строків виконання своїх зобов`язань.
Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься й у частині 1 статті 74 ГПК України.
Отже, за загальним правилом, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами обов`язку доказування визначається предметом спору.
Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 ГПК України).
Частиною 5 статті 236 ГПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За висновками колегії суддів, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі про те, що при прийнятті оскаржуваного рішення місцевим господарським судом: неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи; викладено невідповідні висновки, викладеним у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; неправильно застосовано норми матеріального права, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку із чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного в даній справі судового рішення відсутні.
За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. 
Судові витрати.
Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
УХВАЛИВ:
1.Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Номекс" на рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2025 у справі №925/53/25 залишити без задоволення. 
2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2025 у справі №925/53/25 залишити без змін.
3. Матеріали справи №925/53/25 повернути до місцевого господарського суду. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук 

Судді Г.П. Коробенко

Ю.Б. Михальська