Справа № 331/1637/26
Провадження № 2-а/331/41/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року       м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Кольц Д.М., при секретарі судового засідання Дорофєєвої М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
27 лютого 2026 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Сніжка В.І. звернувся до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя з адміністративним позовом, в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №3806 від 06.01.2025, винесену ІНФОРМАЦІЯ_2 ; закрити справу про адміністративне правопорушення; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 532,50 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 грн., загальна сума судових витрат 8532,50 грн.
В обґрунтування позову вказав, що 06.01.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №3806, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Згідно вказаної постанови: «Під час загальної мобілізації, громадянину ОСОБА_1 АТ «Укрпошта» була направлена повістка №318287 від 05.10.2024 року, про необхідність прибуття об 11-00 годині 15.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 в зазначені в повістці час та дату, доказів наявності поважних причин неприбуття за повісткою не надав, чим порушив вимоги частини першої та частини третьої статті 22 ЗУ «Про мобіліцізаційну підготовку та мобілізацію».
Вважає, що вказана постанова є незаконною та не відповідає фактичним обставинам події, адже ОСОБА_1 вніс свої відомості до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, отримав військово-обліковий документ та оновив свої дані, що підтверджується відповідними відомостями з додатку «Резерв+», де міститься вказівка «дані уточнено 18.05.2024 року». Також, ОСОБА_1 з 19.12.2024 є особою з інвалідністю ІІІ групи, що підтверджується Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №833663, видана 19.12.2024 року, а також пенсійним посвідченням НОМЕР_1 , видане Пенсійним фондом України 22.01.2025 року.
Крім того, постанова складена із численними процесуальними порушеннями, оскільки на адресу позивача не направлялась та ним не отримана. Про існування постанови позивач дізнався 16.12.2025 із застосунку «Приват24» та пізніше звернувся до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України і за допомогою реєстру виконавчих проваджень ознайомився із матеріалами виконавчого провадження №80031224 та частиною тексту постанови №3806 від 06.01.2025 року.
Оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була винесена за відсутності позивача. Позивач незаконно був позбавлений можливості приймати участь у розгляді справи, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права. Також позивач був позбавлений права під час розгляду справи оспорити звинувачення у порушенні, що б зобов`язувало відповідача скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КпАП України. У присутності позивача протокол не складався, про місце і час розгляду справи його не повідомляли, оскаржувана постанова за адресою його місця проживання не надходила. У постанові №3806 неможливо встановити строк набрання законної сили у зв`язку з відсутністю повного тексту, але приймаючи до уваги, що винесена вона 06.01.2025 року і тільки через рік вона була направлена державному виконавцю, вказана постанова не підлягає примусовому виконанні, на підставі ст. 303 КУпАП. В самій постанові відсутнє посилання , які саме дані повинен був уточнити позивач, таким чином не зазначено підстави для виклику за повісткою для уточнення даних, оскільки ОСОБА_1 свої дані оновив вчасно у строк, передбачений ч. 3 ст 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Ухвалою судді від 02 березня 2026 року справу прийнято до розгляду, відкрите провадження, призначено розгляд за правилами ст. 286 КАС України, призначено судове засідання.
09 лютого 2026 року представник відповідача Куліченко Є.В. подав відзив, в якому наполягав на правомірності процедури притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП, так як позивач є військовозобов`язаним, без поважних на те причин, протягом 60 днів з дня набрання чинності Указу Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, не уточнив/оновив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження, не прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Враховуючи викладене просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову.
Представник ОСОБА_1 адвокат Сніжко В.І. подав до суду заяву про розгляд справи за наявними у справі доказами, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав відзив в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
За таких обставин, неявка сторін до засідання не перешкоджає вирішенню спору.
Згідно матеріалів справи вбачається, що 06.01.2025 року було винесено постанову №3806 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 . З тексту постанови «Під час загальної мобілізації громадянину ОСОБА_1 АТ «Укрпошта» була направлена повістка №318287 від 05.10.2024 року, про необхідність прибуття о 11-00 годин 15 жовтня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 в зазначені в повістці час та дату, доказів наявності поважних причин неприбуття за повісткою не надав, чим порушив вимоги частини першої та третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
В розгляді справи ОСОБА_1 участі не приймав. Про існування постанови позивач дізнався 16.12.2025 із застосунку «Приват24» та пізніше звернувся до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України і за допомогою реєстру виконавчих проваджень ознайомився із матеріалами виконавчого провадження №80031224 та частиною тексту постанови №3806 від 06.01.2025 року. З урахуванням таких обставин, відповідно до ст. 121 КАС України, суд вважає за необхідне поновити позивачу, передбачений ч.2 ст. 286 КАС України, пропущений строк звернення до суду.
На підтвердження наявності військово-облікового документа в електронній формі позивач надає військово-обліковий документ №1051220221429426600059 з додатку «Резерв+», у якому міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 має ІІІ групу інвалідності, непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, про що свідчить відмітка «дані уточнено вчасно», «на обліку», «дата уточнення даних 18.05.2024 року».
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 року.
Пунктом 3 ч.10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
18 травня 2024 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024. Цим Законом положення ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» викладено в новій редакції, згідно якої, зокрема встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Абзацом 5 пункту 2 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності); у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Згідно із ч.7 ст.1 вказаного ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
У відповідності до положень ст. 235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Статтею ст. 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку .
Норми закону передбачають три шляхи, яким громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити свої персональні дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме: через центр надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності.
Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.
Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що позивача притягнуто до відповідальності, оскільки він не уточнив свої облікові дані з 18 травня по 16 липня 2024 включно. Однак, дані обставини повністю спростовуються зібраними у справі доказами. Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 як військовозобов`язаний ВОС 999097, номер в реєстрі Оберіг 051220221429426600059, дані уточнено вчасно, а саме 18.05.2024, ОСОБА_1 має ІІІ групу інвалідності, непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, що вбачається з роздруківки військово-облікового документу з додатку Резерв+. Згідно цього додатку, у позивача сформований військово-обліковий документ в електронному вигляді, документ оновлено 18.05.2024. Тобто, станом на момент винесення постанови начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , позивачем було вчасно оновлено облікові дані, він перебував у статусі військовозобов`язаного та мав дійсний військово-обліковий документ в електронній формі.
Додаток "Резерв+" є тим мобільним додатком через який формується військово-обліковий документ в електронній формі, а дійсність сформованого військово-облікового документа підтверджується QR-кодом. За таких обставин, наявність уточнених даних вчасно в мобільному додатку "Резерв+" є виконанням військовозобов`язаним вимог частини 6 статті 22 Закону № 3543.
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не надано належних доказів правомірності винесення постанови відносно позивача, відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови та достатність підстав для їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення.
Вказані обставини дають суду підстави вважати про відсутність винної поведінки позивача та суб`єктивної сторони правопорушення, і свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП.
На підставі вищевикладеного, оскільки не було встановлено порушення військовозобов`язаним ОСОБА_1 вимог ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також у зв`язку із встановленими порушеннями процедури притягнення до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення згідно п.1 ч.1 ст. 247, п.3) ч.1 ст. 293 КУпАП закриттю.
Згідно з ч.1 ст.132, ч.1 ст.139 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі вказаного, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати у розмірі 8532,50 грн., які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 532,50 гривень та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 19, 90, 139, 243, 245, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.
Скасувати постанову №3806 від 06 січня 2026 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 гривень за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 ), за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 про ( ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_2 ) понесені судові витрати:
судовий збір в сумі 532 гривні (п`ятсот тридцять дві) 50 копійок;
витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 гривень (вісім тисяч гривень 00 коп).
Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя протягом десяти днів з його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя         Д.М. Кольц