ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/3470/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Смокович В. І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Територіального управління Служби судової охорони у Волинській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування постанови, 

ВСТАНОВИВ:

Територіальне управління Служби судової охорони у Волинській області (далі – ТУ ССО у Волинській області, територіальне управління, відповідач) звернулося з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі – Відділ, відповідач) про скасування постанови Відділу від 11.03.2026 ВП № 74502782 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТУ ССО у Волинській області для нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова № 168), здійснюється фінансовим підрозділом центрального органу управління Служби судової охорони, як розпорядником бюджетних коштів другого рівня, шляхом розподілу асигнувань в межах коштів, передбачених державним бюджетом на зазначені цілі.
З метою належного та своєчасного виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15.12.2023 у справі № 140/6522/23, територіальним управлінням неодноразово здійснювалось направлено до Служби судової охорони листі щодо потреби виділення додаткових кошторисних призначень необхідних для нарахування і виплати додаткової винагороди у тому числі і для ОСОБА_1 .
Також зауважує, що Державна судова адміністрація України (далі - ДСА України) зверталась до Комітету Верховної Ради України з питань бюджету із пропозицією щодо внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у частині збільшення бюджетних призначень за програмою 0501150 в якій врахована потреба Служби судової охорони в сумі 1346,5 млн. грн.
Наданий Службою судової охорони фінансовий ресурс розподілений між територіальними управліннями Служби на виконання рішень судів на користь працівників Служби в порядку черги, а саме: за датою набуття рішенням суду законної сили.
Територіальним управлінням ведеться листування зі Службою судової охорони щодо виділення додаткових кошторисних призначень на зазначені цілі, щотижнево на селекторних нарадах Служби судової охорони з територіальними підрозділами Служби судової охорони обговорюється проблемне питання по виплаті додаткової винагороди, відповідно до Постанови № 168, в свою чергу, Службою судової охорони ведеться єдиний облік потреби в коштах на виконання рішень судів, Служба судової охорони систематично доводить до відома Державної судової адміністрації України, як до головного розпорядника коштів інформацію щодо потреби в асигнуваннях для виплати зазначеної винагороди.
Таким чином, уважає, що ТУ ССО у Волинській області вжито всіх можливих заходів для забезпечення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, однак виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15.12.2023 у справі № 140/6522/23 потребує додаткового часу та виконання дій, які об`єктивно не залежать від ТУ ССО у Волинській області.
Постанову про накладення штрафу від 11.03.2026 у ВП № 74502782 було винесено державним виконавцем у зв`язку із невиконанням територіальним управлінням рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15.12.2023 у справі № 140/6522/23, однак територіальним управлінням, в межах його компетенції вжито всіх заходів для його виконання, також доведено до відома державного виконавця, що виплата додаткової винагороди стягувачу буде здійснена територіальним управлінням після виділення коштів на зазначені цілі у найкоротшій термін.
Уважає, що постанова Відділу від 11.03.2026 ВП № 74502782 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн є незаконною, та такою що підлягає скасуванню, а тому просить адміністративний позов задовольнити (арк. спр. 1-8).
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні із повідомленням сторін суддею одноособово, з урахуванням § 2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та призначено судове засідання у даній справі на 13:30 год. 16.04.2026 (арк. спр. 98).
У відзиві на позовну заяву від 10.04.2026 відповідач позовних вимог не визнала та зазначила, що ТУ ССО у Волинській області 26.03.2024 повідомлено, що з метою належного та своєчасного виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15.12.2023 у справі № 140/6522/23 за позовом ОСОБА_1 до ТУ ССО у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, ТУ ССО у Волинській області 28.12.2023 року направлено до Служби судової охорони лист № 34.07-308/ССО про виділення додаткових кошторисних призначень на виконання рішення суду.
Оскільки станом на 23.02.2026 року рішення суду виконане не було державним виконавцем на адресу боржника 23.02.2026 за № 2922 надіслано вимогу, якою зобов`язано повідомити виконавця про причини невиконання рішення суду, про вжиті управлінням заходи, спрямовані на його повне фактичне виконання, та надати копії підтверджуючих документів.
Позивачем 02.03.2026 на вимогу виконавця повідомлено, що кошти на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15.12.2023 у справі № 140/6522/23 щодо виплати додаткової винагороди ОСОБА_1 внесені Службою судової охорони на підставі наданої інформації ТУ ССО у Волинській області до єдиного обліку потреби в коштах на виконання рішень судів щодо виплати додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168 та враховуючи черговість виплати за датою набуття законної сили рішенням суду, додаткова винагорода буде виплачена ОСОБА_1 після надходження від Державної судової адміністрації України до Служби судової охорони додаткових асигнувань та розподілу бюджетних коштів між територіальними управліннями Служби.
Оскільки станом на 11.03.2026 виплата ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 в розмірі 30000 грн на місяць з 24.02.2022 по 20.01.2023 не здійснена, то головним державним виконавцем, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», 11.03.2026 винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5 100,00 грн, яка надіслана на адресу ТУ ССО у Волинській області 11.03.2026 для виконання та до відома.
Враховуючи наведені обставини, а також факт невиконання позивачем рішення Волинського окружного адміністративного суду, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити (арк. спр. 103-104).
Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі – КАС України) до суду не надходило.
У судове засідання 16.04.2026 учасники справи не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені (арк. спр. 99-102) та на адресу суду 15.04.2026 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника територіального управління (арк. спр. 125-126).
Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України у справах, визначених, зокрема, статтею 287 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Частиною четвертою статті 229 КАС України, передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи зазначені норми законодавства та скорочені строки розгляду такої категорії справ, визначені статтею 287 КАС України, судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами.
Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності встановив такі обставини.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15.12.2023 у справі №140/6522/23, яке набрало законної сили 16.01.2024, позов ОСОБА_1 до ТУ ССО у Волинській області, Державної судової адміністрації України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ТУ ССО у Волинській області щодо непроведення нарахування і виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 за період з 24.02.2022 по 20.01.2023 та зобов`язано ТУ ССО у Волинській області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 в розмірі 30 000,00 грн на місяць з 24.02.2022 по 20.01.2023. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Волинським окружним адміністративний судом 07.02.2024 видано виконавчий лист №5351/20211р. щодо зобов`язання ТУ ССО у Волинській області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 в розмірі 30000,00 грн на місяць з 24.02.2022 по 20.01.2023 (арк. спр. 108).
Відповідачем 21.03.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №74502782 та листом від 21.03.2024 №9850 направив ТУ ССО у Волинській області для виконання та відома дану постанову (арк. спр. 109-110).
ТУ ССО у Волинській області листом від 26.03.2024 №Вих№34.06-106 на адресу відповідача надіслано повідомлення про вжиті заходи щодо виконання виконавчого листа №5351/2024 від 07.02.2024 по ВП №74502782, що з метою належного та своєчасного виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15.12.2023 у справі №140/6522/23 за позовом ОСОБА_1 до ТУ ССО у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, ТУ ССО у Волинській області 28.12.2023 направлено до Служби судової охорони лист №34.07-308/ССО (зворот арк. спр. 115) про виділення додаткових кошторисних призначень для виконання рішення суду.
Зокрема, з метою вирішення питання проведення нарахувань виплат позивачам Службою судової охорони неодноразово надавалася інформації щодо потреби додаткових асигнувань до ДСА України.
У свою чергу, ДСА України, листом від 09.02.2024 №11-4208/24 (арк. спр. 116), повідомила Службу судової охорони, що питання додаткової потреби в коштах за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь судді, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» знаходиться на постійному контролі ДСА України та розглядається на робочій групі з питань належного фінансування судової влади в України при Комітеті Верховної Ради України з питань правової політики з представниками депутатського корпусу та представниками Міністерства фінансів України. Ураховуючи обмеженість фінансового ресурсу, передбаченого ДСА України, як головному розпоряднику бюджетних коштів на 2024 рік за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь судді, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя», рішення судів мають виконуватись у межах передбаченого обсягу видатків за вказаною бюджетною програмою.
Наразі Службою судової охорони щотижнево опрацьовується та надсилається інформація до ДСА України щодо потреби в коштах за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» для проведення нарахувань та виплати позивачам відповідно до рішень суду, що надходять до центрального органу управління Служби судової охорони від територіальних управлінь Служби та не підлягають оскарженню, і після внесення відповідних змін до кошторису Служби, зазначені асигнування буде призначено територіальним управлінням Служби у найкоротший термін (арк. спр. 114-115).
Відділом 23.02.2026 №2922 на адресу позивача надіслано вимогу виконавця щодо виконання рішення суду та надано п`ять робочих днів з моменту отримання вимоги для повідомлення державного виконавця про причини невиконання рішення суду (зворот арк. спр. 116-117).
ТУ ССО у Волинській області листом від 02.03.2026 надіслано лист головному державному виконавцеві Відділу з документальним підтвердженням про здійснення всіх можливих заходів для забезпечення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової вигоди, однак виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду потребує додаткового часу та виконання дій, які об`єктивно не належать від ТУ ССО у Волинській області (зворот арк. спр. 117-120).
Відповідачем 11.03.2026 винесено постанову про накладення штрафу ВП №74502782, відповідно до якої станом на 11.03.2026 виплата ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 в розмірі 30 000 грн за місяць з 24.02.2022 по 20.01.2023 не здійснена, рішення суду боржником не виконане, з урахуванням викладеного за невиконання рішення суду на позивача накладено штраф на користь держави у розмірі 5 100 грн (зворот арк. спр. 121-122)
ТУ ССО у Волинській області, не погоджуючись із вказаною постановою, звернулось з даним позовом до суду.
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження».
Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Відповідно до частин першої та третьої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Статтею 75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Аналізуючи наведені положення Закону №1404-VIII, суд зазначає, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Водночас визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.
У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Аналогічні праві висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 360/3573/20, від 13.10.2021 у справі № 360/4705/20 та у справі № 360/4708/20. 
Верховний Суд у постанові від 20.05.2021 у справі №420/5465/18 висловив правову позицію, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону №1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Як вбачається з матеріалів справи, приймаючи постанову про накладення штрафу від 11.03.2026, відповідач виходив виключно з факту невиконання рішення суду без дослідження наявності в боржника поважних причин невиконання рішення суду.
Разом з тим, для визначення підстав для накладення відповідачем штрафу визначальною обставиною є встановлення наявності або ж відсутності поважних причин щодо невиконання судового рішення.
Суд зазначає, що згідно з частиною першою статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.
Відповідно до вимог статті 48 Бюджетного кодексу України передбачено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років. Зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.
За приписами статті 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань на заробітну плату (грошове забезпечення), затверджених для бюджетних установ у кошторисах.
Відповідно до частини третьої статті 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Державна судова адміністрація України здійснює функцію головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності Служби судової охорони.
При цьому, розпорядником бюджетних коштів другого рівня є центральний орган управління Служби судової охорони, а ТУ ССО у Волинській області є розпорядником бюджетних коштів третього рівня.
Отже, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення ТУ ССО у Волинській області можливе за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі.
Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, з метою належного виконання рішення суду позивачем було направлено лист Голові Служби судової охорони від 28.12.2023 №34.07-308/ССО щодо виділення додаткових кошторисних призначень по КЕКВ 2800 в сумі 383 160,14 грн для нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди з метою виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15.12.2023 №140/6522/23 (зворот арк. спр. 115).
ДСА України 09.02.2024 скерувала Службі судової охорони лист, яким повідомила, що питання додаткової потреби в коштах за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь судді, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» знаходиться на постійному контролі ДСА України та розглядається на робочій групі з питань належного фінансування судової влади в України при Комітеті Верховної Ради України з питань правової політики з представниками депутатського корпусу та представниками Міністерства фінансів України. Ураховуючи обмеженість фінансового ресурсу, передбаченого ДСА України, як головному розпоряднику бюджетних коштів на 2024 рік за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь судді, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя», рішення судів мають виконуватись у межах передбаченого обсягу видатків за вказаною бюджетною програмою (арк. спр. 116).
Листом Служби судової охорони від 11.01.2024 № 01.30-02.2-98/вн «Про виплату кошів за судовими рішеннями» доведено, що відповідно до розпоряджень Служби судової охорони від 13.08.2020 № 550 «Про першочергові заходи організації ведення позовної роботи» та від 05.01.2024 № 5/ОД «Про виплату коштів за судовими рішеннями», з метою дотримання справедливого підходу до черговості виплати співробітникам Служби судової охорони коштів за судовими рішеннями в Службі судової охорони запроваджено єдиний облік потреби в коштах на виконання рішень судів на користь співробітників Служби в порядку черги, а саме – за датою набуття законної сили рішення суду. Службі затверджено кошторис на 2024 рік за КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів та установ системи правосуддя» у сумі 6973,6 тис. грн (арк. спр. 42).
ТУ ССО у Волинській області Службою судової охорони було затверджено кошторис на 2024 рік, згідно якого було виділено асигнування на виконання судових рішень у сумі 322 881,00 грн (арк. спр. 30). На 2025 рік ТУ ССО у Волинській області затверджено кошторис за КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів та установ системи правосуддя» у сумі 36 580,00 грн (арк. спр. 32). Та, відповідно, на 2026 рік ТУ ССО у Волинській області затверджено кошторис за КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів та установ системи правосуддя» у сумі 9 525,00 грн (арк. спр. 34).
Як зазначає позивач та підтверджується інформацією про потребу в коштах на виконання рішень судів щодо задоволення позовів співробітників ТУ ССО у Волинській області, у тому числі з виплати їм додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», виділені кошти спрямовані на виплату позивачам додаткової винагороди згідно судових рішень в порядку черги, а саме: за датою набуття рішенням законної сили (справа № 140/4884/22 судове рішення виконано повністю, справа № 140/5391/22 виконано частково) (арк. спр. 18-28).
Також, відповідно до вказаної інформації, ОСОБА_1 (порядковий номер 44) здійснено нарахування додаткової винагороди на виконання рішення суду від 15.03.2923 у справі №140/6522/23 у розмірі 383 160,14 грн (арк. спр. 19).
Наведена інформація направлена до Служби судової охорони листами від 29.10.2024 № 34.07-323/ССО «Про потребу у коштах на виконання судових рішень та виконавчих проваджень» та від 28.10.2025 № 34.07-250/ССО «Про потребу у коштах на виконання судових рішень» (арк. спр. 36-37).
Крім того, Служба судової охорони неодноразово зверталась до ДСА України із листами про внесення змін до кошторису Служби судової охорони на 2024, 2025 та 2026 роки (листи від 12.01.2024 № 30/01.30-02.2-63, від 01.02.2024 № 30/01.30-02.2-176, від 15.04.2024 № 30/01.30-02.2-565, від 22.05.2024 № 30/01.30-02.2-712, від 20.06.2024 № 30/01.30-02.2-875, від 25.07.2024 № 30/01.30-02.2-1102, від 22.08.2024 № 30/01.30-02.2-1193, від 23.09.2024 № 30/01.30-02.2-1291, від 10.01.2025 № 30/01.30 02.2-36, від 10.02.2025 № 30/01.30-02.2-158, від 03.06.2025 № 30/01.30-02.2-703, від 09.07.2025 № 30/01.30-02.2-822, від 11.08.2025 № 30/01.30-02.2-965, від 10.09.2025 № 30/01.30-02.2-1094, від 09.10.2025 № 30/01.30-02.2-1196, від 22.12.2025 № 30/01.30 02.2-1512, від 10.03.2026 №30/01.30-02.2-334) (арк. спр. 41, 43, зворот арк. спр. 46, арк. спр. 49, 51, 53, 58-59, 63а, 67, 75, 78-85, 87-88, 90-91).
З листа Голови ДСА України від 30.07.2024 № 11-15251/24 «Про виділення додаткових бюджетних асигнувань» видно, що всі затверджені за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів та установ системи правосуддя» видатки в розмірі 10,0 млн. грн розподілені між розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня, ДСА України наразі не має можливості виділити додаткові бюджетні асигнування на зазначені в листі цілі. Також, повідомляється, що ДСА України листом від 22.07.2024 № 11-14862/24 повторно звернулося до Комітету Верховної Ради України з питань бюджету із пропозицією щодо внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» у частині збільшення бюджетних призначень за Програмою на суму 1428,43 млн. (арк. спр. 55).
ДСА України зверталися листом від 03.03.2025 №11-2404/25 до Комітету Верховної ради України з питань бюджету із пропозицією щодо внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у частині збільшення бюджетних призначень за програмою 0501150 на суму 1495,2 млн. грн, в якій врахована потреба Служби судової охорони в сумі 1346,5 млн. грн (арк. спр. 65-66).
Листом від 06.03.2025 ДСА України звернулося до Голови Комітету Верховної Ради України з питань бюджету № 11-4566/25 «Про виділення додаткових бюджетних призначень», у якому зазначається про те, що наявна велика кількість рішень судів про задоволення позовів співробітникам Служби судової охорони щодо виплати їм додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168. Така заборгованість становить 1359,9 млн грн. На сьогодні Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» ДСА України, як головному розпоряднику бюджетних коштів за бюджетною програмою КПКВК 0501150, передбачено бюджетні призначення в сумі 10,0 млн грн., що розподілені між судами, органами та установами системи правосуддя. У зв`язку з чим, ДСА України прохає розглянути питання щодо внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у частині збільшення бюджетних призначень за бюджетною програмою КПКВК 0501150 на суму 1503,6 млн. грн (арк. спр. 71-72).
Листом від 17.03.2025 № 11-5283/25 ДСА України повідомило Службу судової охорони, що всі затверджені за Програмою видатки в розмірі 10,0 млн. грн. розподілені між розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня, ДСА України наразі не має можливості виділити додаткові бюджетні асигнування на зазначені в листі цілі (арк. спр. 70).
Також ДСА України листами від 03.02.2025 №11-2404/25, від 06.03.2025 №11-4566/25 (арк. спр. 71), від 06.03.2025 №11-4566/25 а від 07.04.2025 №11-6770/25 звертались до Комітету Верховної Ради України з питань бюджету із пропозицією щодо внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», про що видно з листом ДСА України до Голови Служби судової охорони від 26.05.2025 №11-10499/25 (арк. спр.74).
До ТУ ССО у Волинській області надійшов лист Служби судової охорони від 06.06.2025 № 01.30-02.2 1633/вн «Про надання інформації», у якому зазначається, що у 2025 році Службі затверджено кошторис за бюджетною програмою КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів та установ системи правосуддя» (далі-КПКВ 0501150), за якою здійснюються виконання судових рішень, у сумі 6 720,8 тис. грн, проте відповідні асигнування не задовольнили в повному обсязі потреби в коштах на виконання судових рішень. Зазначений фінансовий ресурс розподілений між територіальними управліннями Служби на виконання рішень судів на користь працівників Служби в порядку черги, а саме: за датою набуття рішенням суду законної сили (арк. спр. 77).
Крім того, листом «Про надання інформації» від 28.10.2025 № 01.30-02.2 2925/вн Служба судової охорони довела до відома ТУ ССО у Волинській області, що наразі у Службі у зв`язку з масовим надходженням рішень судів про задоволення позовів співробітників Служби, у тому числі щодо виплати їм додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» накопичується потреба в коштах для виконання близько 4 тис. судових рішень. Службою продовжує проводитися відповідна робота щодо збільшення відповідних асигнувань шляхом листування із Державною судовою адміністрацією України щодо надання інформації про додаткову потребу в коштах на виконання рішень судів для задоволення позовів співробітників Служби судової охорони та внесенням змін до кошторису Служби на 2025 рік. Також зазначає, що після надходження від ДСА України додаткових асигнувань, Службою буде прийнято в установленому порядку рішення про розподіл бюджетних коштів між територіальними управліннями Служби на виконання рішень судів на користь працівників Служби в порядку черги (арк. спр. 86).
Листом від 16.03.2026 № 01.30-02.2-753/вн, Служба судової охорони довела до відома територіального управління, що «у 2026 році Службі затверджено кошторис за бюджетною програмою КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів та установ системи правосуддя», за якою здійснюються виконання судових рішень у сумі – 6094,4 тис. грн, проте відповідні асигнування не задовільнили в повному обсязі потреби в коштах на виконання судових рішень. Зокрема, листом від 10.03.2026 № 30/01.30 02.2-334 надано до ДСА України як головного розпорядника коштів інформацію про додаткову потребу в коштах на виконання рішень судів щодо задоволення позовів співробітників Служби з проханням додатково внести зміни до кошторису Служби на 2026 рік за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки», за КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів та установ системи правосуддя». Зауважує, що після надходження від ДСА України додаткових асигнувань Службою буде прийнято в установленому порядку рішення про розподіл бюджетних коштів між територіальними управліннями Служби на виконання рішень судів на користь працівників Служби в порядку черги (арк. спр. 92).
Встановлені судом обставини свідчать, що як ТУ ССО у Волинській області, так і Служба судової охорони та ДСА України вживає заходів, спрямованих на виплату коштів за судовими рішеннями, однак наявних кошторисних асигнувань недостатньо для сплати наявного боргу, а кошти з бюджету на виплату співробітникам Служби заборгованості не надходили.
Зазначене також підтверджується планом асигнувань (за винятком надання кредитів з бюджету) загального фонду бюджету на 2026 рік та лімітною довідкою про бюджетні асигнування та кредитування на 2026 рік, відповідно до якої жодні додаткові кошти для сплати наявної заборгованості не надходили та не передбачені (арк. спр. 35).
Отож, в даному випадку позивач не мав об`єктивної фінансової можливості виконати судове рішення, оскільки кошти з Державного бюджету на виплату коштів за судовими рішеннями у 2024-2026 роках не виділялись.
Тож, у контексті обставин даної справи не можна дійти висновку, що позивачем не були виплачені стягувачу кошти за судовим рішенням без поважних причин.
Аналогічна позиція висловлена постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі №0840/3476/18, від 07.11.2019 у справі №420/70/19, від 15.04.2020 у справі №811/1324/18 та від 15.05.2020 у справі №812/1813/18.
Суд також враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 07.07.2019 у справі №420/70/19, від 23.05.2018 у справі №537/3986/16-а, від 21.01.2020 у справі №640/9234/19, у яких зазначено, що притягаючи боржника до відповідальності за невиконання судового рішення у виконавчому провадженні і накладаючи на нього штраф, виконавець повинен ретельно дослідити всі обставини справи та, зокрема, належним чином перевірити факт невиконання боржником його обов`язків і встановити причини їх невиконання або неналежного виконання.
Дана позиція також підтримана постановою Верховного Суду від 04.07.2023 у справі №400/4175/22.
Відтак, суд дійшов висновку про те, що оскільки ТУ ССО у Волинській області вжило усіх залежних від нього заходів щодо виконання рішення суду, а невиконання судового рішення в частині виплати додаткової виногороди за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, при цьому, накладення штрафу жодним чином не захищає право стягувача на отримання бюджетних коштів, тому позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови підлягають до задоволення.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності підстав для застосування до ТУ ССО у Волинській області штрафу за невиконання рішення суду.
Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Судом встановлено, що при зверненні до суду позивач згідно із платіжною інструкцією від 12.03.2026 №88 сплатив судовий збір в розмірі 3 328,00 грн (арк. спр. 10), тоді як сплаті підлягав судовий збір в сумі 2 662,40 грн (3 328,00 грн х 0,8 = 2 662,40 грн, оскільки позов було подано до суду в електронній формі через систему «Електронний суд», що передбачає застосування коефіцієнту для пониження відповідного розміру ставки судового збору).
Питання про повернення судового збору, надміру сплаченого за подання даного адміністративного у розмірі 665,60 грн, може бути вирішено за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір».
За змістом частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Через відсутність документально підтверджених витрат суб`єкта владних повноважень пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 243-245, 246, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

Позов Територіального управління Служби судової охорони у Волинській області (45605, Волинська область, Луцький район, село Боратин, вулиця Центральна, будинок 2А, код ЄДРПОУ 43258822) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (43016, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Володимирська, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 45813957) про скасування постанови задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 11 березня 2026 року у виконавчому провадженні №74502782 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 (п`ять тисяч сто гривень) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя В.І. Смокович