ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

24 березня 2026 року	Справа №160/28023/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В. 
розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_3 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

29 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати мобілізаційне розпорядження - наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) № 665 від 29.08.2025 року, на підставі якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , було призвано на військову службу під час загальної мобілізації.;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , у статусі військовозобов`язаного.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що ігноруючи як наявність права на відстрочку, за оформленням якого ще 14.08.2025 року до доставлення до ТЦК та СП Позивач звернувся до відповідача, так і дійсний стан здоров`я позивача, що передбачає виключення з військового обліку у зв`язку з непридатністю за станом здоров`я, - згідно із наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 № 665 від 29.08.2025 року, ОСОБА_1 був все одно призваний на військову службу під час мобілізації.
Позивач вказує на безпідставний «розшук», відсутність оформленої відстрочки, за наявності відповідного візиту до відповідача 14.08.2025 року для її оформлення, наявність підстав для визнання непридатним до військової служби, які були досліджені та підтверджені працівниками в 104 кабінеті ІНФОРМАЦІЯ_4 , що свідчить про незаконну термінову мобілізацію, незаконне позбавлення волі, викрадення людини, утримання та залишення людини без засобів зв`язку з сім`єю, грошей, одягу.
Ухвалою від 07 жовтня 2025 року суд відкрив провадження в цій адміністративній справі, призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
22.10.2026 року відповідач подав відзив на позовну заяву, де вказав, що в межах цього позову стороною позивача ніяким чином не оскаржується постанова військоволікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 , оформлена у вигляді електронної довідки військово-лікарської комісії № 2025-0828-1405-3950-7 від 28.08.2025 року, на день подання відзиву, є чинною та прийнята відповідно до вимог чинного законодавства. 
Отже, за відсутності рішення уповноваженого органу про скасування постанови військово-лікарської комісії, якою встановлено ступінь придатності позивача до військової служби, доводи представника позивача у відповідній частині є безпідставними, а вимоги – передчасними.
Також відповідач зазначає, що представник відповідача не заперечується факт перебування позивача в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 14 серпня 2025 року. Так у зазначену дату, об 11:38 год. позивача, в порядку ст. 259 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) було доставлено співробітником поліції до територіального центру для складення протоколу про адміністративні правопорушення. Заяв про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, від позивача у зазначений день до ІНФОРМАЦІЯ_4 , не надходило.
За вищевказаних обставин, на підставі Указу Президента України №65/2022 «Про загальну мобілізацію» (зі змінами) начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , як суб`єктом владних повноважень, було винесено наказ від 29 серпня 2025 року № 665, яким, в тому числі, було призвано позивача на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлено до Військової частини НОМЕР_3 . 
Зважаючи на те, що наказ про призов позивача на військову службу було прийнято з урахуванням усіх правових обставин та відповідно до вимог діючого законодавства, останній не підлягає скасуванню.
Ухвалою від 24 жовтня 2025 року суд залучив до участі у справі № 160/28023/25 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Військову частину НОМЕР_3 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).
Ухвалою від 04 лютого 2026 року суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 26 лютого 2026 року 15:00 год.
Ухвалою від 26 лютого 2026 року суд закрив провадження у справі та призначив справу до розгляду справи по суті на 24.03.2026 року.
04.03.2026 на адресу суд від третьої особи надійшли пояснення, де останній вказує, що в свою чергу наказом командира військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України від 30.08.2025 року № 248 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 , як такого що прибув для проходження військової служби за призовом під час мобілізації із ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 солдат ОСОБА_1 був направлений на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією з метою встановлення ступеня придатності до проходження військової служби. Після проходження зазначеного огляду військово лікарською комісією було винесено постанову про непридатність ОСОБА_1 до проходження військової служби.
У зв`язку із викладеним, на підставі абзацу 2 підпункту «б» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», наказом командира Військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України від 01.02.2026 №11 о/с солдат ОСОБА_1 був звільнений з військової служби за станом здоров`я: на підставі висновку військово-лікарської комісії, та виключений зі списків особового складу частини наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 02.02.2026 року № 34 (по стройовій частині).
Представники сторін в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України).
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_5 .
28.08.2025 року ОСОБА_1 було затримано та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не заперечується сторонами.
Згідно із електронної довідки військово-лікарської комісії № 2025-0828-1405-3950-7 від 28.08.2025 року, що міститься в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, на підставі статті 30б графи ІІ розкладу хвороб, графи 12 ТДВ, позивача було визначено придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 винесено наказ від 29 серпня 2025 року № 665, яким, в тому числі, було призвано позивача на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлено до Військової частини НОМЕР_3 .
Під час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_3 солдат ОСОБА_1 був направлений на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією з метою встановлення ступеня придатності до проходження військової служби. Після проходження зазначеного огляду військоволікарською комісією було винесено постанову про непридатність ОСОБА_1 до проходження військової служби.
Також з матеріалів справи слідує, що на підставі абзацу 2 підпункту «б» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», наказом командира військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України від 01.02.2026 №11 о/с солдат ОСОБА_1 був звільнений з військової служби за станом здоров`я: на підставі висновку військово-лікарської комісії, та виключений зі списків особового складу частини наказом командира Військової частини НОМЕР_3 від 02.02.2026 року № 34 (по стройовій частині).
Позивач вважаючи протиправним начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 винесено наказ від 29 серпня 2025 року № 665 таким, що істотно порушує права та охоронювані законом інтереси, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідачів, викладених в відзивах на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу»(далі - Закон № 2232-XII) (тут і надалі в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з частинами 1, 2статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі-Збройні Сили України та інші військові формування).
Відповідно до частини 1статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
За змістом частини 9 статті 1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Частиною 6статті 2 Закону №2232-XII визначені види військової служби, серед яких: базова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу.
Відповідно до пункту 2 частини 1статті 37 Закону №2232-XII громадяни України, які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку, підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у ТЦК та СП.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан із 05:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими відповідними законами, дія воєнного стану неодноразово продовжувалася і станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.
Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року оголошено загальну мобілізацію на території України.
Згідно з частиною 1 статті 39 Закону № 2232-XII призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»(далі - Закон №3543-XII) 
Відповідно до частини 5 статті 22 Закону № 3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації здійснюють ТЦК та СП або командири військових частин.
Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 (далі - Положення №154), ТЦК та СП є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. ТЦК та СП утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.
За змістом пункту 7 цього Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.
У силу пункту 12 цього Положення керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.
Статтею 23 Закону № 3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Відповідно до абзацу третього частини 2 статті 23 Закону №3543-XII (в редакції, чинній на дату видачі спірних наказів) призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають вчене звання та/або науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки.
Статтею 1 Закону України «Про повну загальну середню освіту» визначено, що заклад освіти, що забезпечує здобуття повної загальної середньої освіти (далі - заклад освіти), - заклад загальної середньої освіти або заклад професійної (професійно-технічної), фахової передвищої чи вищої освіти, що провадить освітню діяльність на певному рівні (рівнях) повної загальної середньої освіти.
Довідкою Комунального закладу «Тернівський ліцей № 7 Тернівської міської ради Дніпропетровської області» від 07.08.2025 № 316 підтверджується, що ОСОБА_1 є педагогічним працівником закладу загальної середньої освіти в комунальному закладі «Тернівський ліцей № 7 Тернівської міської ради Дніпропетровської області» з тижневим навантаженням 24 години (1,33 ставки).
Таким чином, в силу абзацу третього частини 2 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та частини 8 статті 39-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивач не підлягав призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Твердження відповідача, що позивач не надав документів, які підтверджують його право на відстрочку, суд відхиляє, оскільки представник відповідача не заперечується факт перебування позивача в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 14.08.2025 року з метою скористатись своїм правом на відстрочку. Проте представник відповідача не надав суду належного пояснення, чому заява позивача про надання відстрочки від призову не була зареєстрована.
Також з матеріалів справи слідує, що згідно із останнього обстеження лікаря-офтальмолога 11.08.2025 року, - одне око бачить «-18 дптр», друге «-16 дптр», що не було враховано під час винесення постанови військоволікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка оформлена у вигляді електронної довідки військово-лікарської комісії №2025-0828-1405-3950-7 від 28.08.2025 року, яка не є предметом розгляду у цій справі.
Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що здійснюючи призов позивача мобілізації 28.08.2025 відповідач діяв з порушенням абзацу третього частини 2 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Оскільки дії щодо недотримання обов`язкових процедур щодо призову на військову службу та направлення позивача на військову службу виразилися у прийнятті наказу начальника військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) № 665 від 29.08.2025 року, на підставі якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , було призвано на військову службу під час загальної мобілізації, та саме цим наказом порушено права позивача, суд вважає за необхідне з метою ефективного захисту права позивача, визнати протиправним та скасувати зазначений наказ в частині ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 .
Щодо вимоги позивач про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 (ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , у статусі військовозобов`язаного, суд під час розгляду справи з`ясував, що на підставі абзацу 2 підпункту «б» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», наказом командира Військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України від 01.02.2026 №11 о/с солдат ОСОБА_1 був звільнений з військової служби за станом здоров`я: на підставі висновку військово-лікарської комісії, та виключений зі списків особового складу частини наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 02.02.2026 року № 34 (по стройовій частині).
Цим же наказом солдата ОСОБА_1 02.02.2026 направлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Наказ Військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України від 01.02.2026 №11 вже є підставою для вчинення ІНФОРМАЦІЯ_3 , як суб`єктом владних повноважень, дій для внесення персональних та службових даних стосовно ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Реєстр).
У суду наразі відсутня потреба у додатковому стимулюванні відповідача до виконання своїх обов`язків, шляхом зобов`язання винити певні дії, тому позовна вимога в цій частині не підлягає задоволенню.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд зробив висновок, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а тому позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. 139, 241-246, 255,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_3 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) № 665 від 29.08.2025 року, на підставі якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , призваний на військову службу під час загальної мобілізації.
У задоволенні решти вимог позивача – відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення складено 26.03.2026.

Суддя С.В. Ніколайчук