Справа №589/4418/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Теміров Ч. М.	
Номер провадження 33/816/1059/26 	Суддя-доповідач Колодяжний А. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Колодяжний А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Березко Олени Ігорівни на постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 грудня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - 

установив:

Постановою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 грудня 2025 року, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Згідно з цією постановою ОСОБА_1 13 вересня 2025 приблизно о 00:05 год. по вул. 6-ї Гвардійської Дивізії біля буд. 5 в м. Шостка Сумської області керував транспортним засобом марки Mitsubishi Pajero Sport н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: млява мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у лікувальному закладі у встановленому порядку відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі захисник Березко О.І. просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 грудня 2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку із вчиненням ОСОБА_1 дій в стані крайньої необхідності. 
В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує на те, що її підзахисний змушений був керувати транспортним засобом через необхідність терміново привезти своїй дружині, яка є інвалідом, необхідні ліки, своєчасне неприйняття яких могло призвести до тяжких наслідків. Відтак вважає, що ОСОБА_1 діяв в умовах крайньої необхідності, що у відповідності до статті 18 КУпАП виключає його відповідальність за вчинене. Окрім цього зазначає, що жодних негативних наслідків для учасників дорожнього руху не настало. 
Клопотання про поновлення строку на оскарження обґрунтоване тим, що справа була розглянута у відсутність ОСОБА_1 , а копію постанови він отримав 2 березня 2026 року, тому захисник вважає поважною причину пропуску строку на оскарження.
Враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи у суді першої інстанції і постанова йому була направлена судом 20 лютого 2026 року та отримана останнім 2 березня 2026 року, що підтверджується трекінгом поштового відправлення, а з апеляційною скаргою захисник звернувся 3 березня 2026 року, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки він пропущений з поважних причин.
ОСОБА_1 та його захисник до суду не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника, виходить з такого.
Відповідно до частини четвертої статті 294 КУпАП апеляційний перегляд справи здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
Як убачається з матеріалів справи, справа надійшла до апеляційного суду 9 березня 2026 року, а тому граничний строк її розгляду спливає 29 березня 2026 року.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом вручення судової повістки, що підтверджується матеріалами справи. Однак у судове засідання він не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки суд не повідомив.
Захисник Березко О.І. у судове засідання також не з`явилась, водночас 26 березня 2026 року подала клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на зайнятість у проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні.
Разом із тим, подане клопотання не містить жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували об`єктивну неможливість участі захисника у судовому засіданні апеляційної інстанції, зокрема не надано документів щодо її виклику чи залучення до участі у відповідних слідчих діях.
Саме по собі посилання на зайнятість в іншому провадженні без належного підтвердження не може визнаватися поважною причиною неявки в судове засідання. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості забезпечити участь іншого захисника або особисто з`явитися до суду для підтримання поданої апеляційної скарги.
З огляду на викладене, а також з урахуванням обмеженого процесуального строку, встановленого частиною четвертою статті 294 КУпАП, який не передбачає можливості його продовження чи зупинення, апеляційний суд доходить висновку, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні.
За таких обставин, неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.
Перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як правильно встановив суд першої інстанції, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю підтверджена матеріалами справи. 
Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 452224 від 13 вересня 2025 року, у якому зафіксовано обставини правопорушення та відмову ОСОБА_1 від підписання протоколу та надання пояснень на місці; довідкою поліції від 13 вересня 2025 року, якою підтверджено, що ОСОБА_1 з 13 березня 2024 року набув право на керування транспортними засобами, а отже він пройшов навчання, склав іспити, має необхідний рівень знань Правил дорожнього руху та навичок водіння; відеозаписом з технічних засобів працівників поліції, на яких зафіксовані обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у нього під час перевірки документів ознак алкогольного сп`яніння, відмови від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, складення матеріалів щодо ОСОБА_1 .
Захисник в апеляційній скарзі не заперечує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги захисника зводяться до того, що інкриміноване діяння ОСОБА_1 вчинив в стані крайньої необхідності.
Апеляційний суд не може погодитись із такими доводами з огляду на таке.
Відповідно до статті 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Обставини зазначені захисником в апеляційній скарзі не можуть бути визнані такими, що виключають протиправність дій ОСОБА_1 як вчинені в стані крайньої необхідності.
Зокрема, як убачається з долученого до матеріалів справи відеозапису, після зупинення працівниками поліції транспортного засобу Mitsubishi Pajero Sport н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та виявлення у нього очевидних ознак алкогольного сп`яніння, висловлення вимоги пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку, останній не заперечував факт вживання алкоголю і повідомив поліцейських, що його дружина є інвалідом. Однак жодного разу протягом тривалого спілкування з ними не вказував на необхідності терміново привезти своїй дружині ліки, наявність реальної загрози її життю. Більш того, через деякий час на місце події прийшла і дружина ОСОБА_1 , яка також не вказувала про існування таких обставин, зокрема, необхідності прийняття ліків, спілкувалася з поліцейськими значний час, намагалася домовитися з ними щодо не складення протоколу. 
Таким чином, аналіз ситуації, що мала місце свідчить про те, що дії ОСОБА_1 не були викликані станом крайньої необхідності у розумінні статті 18 КУпАП, що виключає адміністративну відповідальність.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
За таких обставин, постанова судді суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.
Керуючись статтею 294 КУпАП, -

постановив:

Поновити захиснику Березко О.І. строк на апеляційне оскарження постанови судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 грудня 2025 року.
Постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника Березко Олени Ігорівни на цю постанову – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  А. О. Колодяжний