Справа №333/12149/25
Провадження №2/333/1707/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2026 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Холода Р.С.,
за участю секретаря судового засідання Шевчук Д.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом Запорізького обласного центру зайнятості (адреса: 69126, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.56-а, код ЄДРПОУ: 03491412) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення безпідставно отриманих коштів,-

встановив:

22.12.2025 року Запорізький обласний центр зайнятості в особі Запорізької філії Запорізького обласного центру зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів.
Позовна заява обґрунтована тим, що 17.07.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізького міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного, і 19.07.2023 року йому було надано статус безробітного та розпочато виплату допомоги по безробіттю.
Позивачем було здійснено інформаційний обмін з Пенсійним фондом України та встановлено, що у серпні та вересні 2023 року ОСОБА_1 перебував у цивільно-правових відносинах з ФОП ОСОБА_2 (ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ).
Усупереч вимогам законодавства, відповідач не подав до центру зайнятості інформацію про наявність цивільно-правових відносин з ФОП ОСОБА_2 , що призвело до незаконного отримання ним допомоги по безробіттю з 08.08.2023 року по 04.09.2023 року на загальну суму 1 361,29 грн.
З метою досудового врегулювання спору, позивачем 18.12.2023 року на адресу відповідача, а також у застосунок «Viber» на мобільний телефон НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 , надіслана претензія про добровільне відшкодування коштів.
25.02.2025 року фахівцями центру зайнятості направлено повторне повідомлення ОСОБА_1 про необхідність повернення зазначеної вище суми грошових коштів, яке останнім було проігноровано.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по цій справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання представник позивача Лікарпенкова Т.В. не з`явилася, суду надала заяву, в якій зазначила про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1  до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.
Керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
За вимогами ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
За вимогами статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що 17.07.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізького міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного.
Наказом від 19.07.2023 року №НТ230719 відповідачу було надано статус безробітного з 19.07.2023 року.
Наказом від 20.07.2023 року №НТ230720 ОСОБА_1 було призначено та розпочато допомогу по безробіттю.
12.12.2023 року позивачем складено акт №379В розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», з якого вбачається, що згідно наданих документів ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_1 надавав послуги відповідно до цивільно-правових договорів б/н від 08.08.2023 р. та 05.09.2023 р., актів здавання-приймання виконаної роботи від 10.08.2023 р. та 06.09.2023 р. Тому на підставі частини 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідач повинен повернути допомогу по безробіттю. 
Наказом від 13.09.2023 року №НТ230913 ОСОБА_1 припинено реєстрацію безробітного з 05.09.2023 року у зв`язку з самостійним працевлаштуванням, виплату допомоги по безробіттю також припинено.
Відповідно до Довідки Запорізького обласного центу зайнятості №2758/01-20 від 15.12.2023 року, ОСОБА_1 за період з 08.08.2023 року по 04.09.2023 року нарахована та виплачена допомога по безробіттю в сумі 1 361,29 грн. Нарахована допомога по безробіттю взята на облік як дебіторська заборгованість та підлягає поверненню.
18.12.2023 року позивачем видано наказ №1004-о про відшкодування матеріального забезпечення, згідно якого прийнято рішення щодо вжиття заходів по відшкодуванню коштів, виплачених ОСОБА_1 , як допомога по безробіттю.
18.12.2023 року ОСОБА_1 на адресу його проживання – АДРЕСА_1 , та у застосунок «Viber» на мобільний телефон НОМЕР_3 , який йому належить, було надіслано претензію за вих.№3828/03/06-05 від 18.12.2023 року щодо повернення незаконно отриманої ним допомоги по безробіттю за період з 08.08.2023 року по 04.09.2023 року у сумі 1 361,29 грн. 
25.02.2025 року ОСОБА_1 , на адресу його проживання, повторно направлено претензію за вих.№429/01/22/1 щодо повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю. 

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Вимогами ст.4 Закону України «Про зайнятість населення», визначений перелік осіб, які відносяться до зайнятого населення, а саме, особи які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) Документ сформований в системі «Електронний суд» 22.12.2025 3 службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.

За положеннями ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Згідно з ч.3 ст.36 цього Закону, сума виплаченого забезпечення внаслідок умисного невиконання особою своїх обов`язків та зловживання ними підлягає стягненню з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до абз.3 п.32 Порядку реєстрації, перереєстрації зареєстрованих безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2023 року №446, центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня працевлаштування за наймом на умовах трудового договору (контракту).

Суд вважає доведеним, що відповідач, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості, порушив вимоги ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а саме не подав відомості про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, у зв`язку з чим відповідачем було незаконно отримано допомогу по безробіттю.

Так, згідно з розрахунком суми допомоги по безробіттю, яка підлягає поверненню, зайво виплачені ОСОБА_1 кошти допомоги по безробіттю за період з 08.08.2023 року по 04.09.2023 року складають 1 361,29 грн.

Враховуючи, що відповідачем такі витрати позивачу в добровільному порядку не відшкодовані, суд вважає, що позов є обґрунтованим та з відповідача на користь Запорізького обласного центру зайнятості необхідно стягнути витрати, пов`язані з виплатою матеріального забезпечення на випадок безробіття, в розмірі 1 361,29 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. судом покладається на відповідача.

Керуючись Законом України «Про зайнятість населення», Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Запорізького обласного центру зайнятості (адреса: 69126, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.56-а, код ЄДРПОУ: 03491412) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення безпідставно отриманих коштів – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Запорізького обласного центру зайнятості (адреса: 69126, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.56-а, код ЄДРПОУ: 03491412, рахунок: UA858201720355479000003706337, одержувач: Запорізький обласний центр зайнятості Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ, призначення платежу: повернення допомоги по безробіттю) незаконно отриману допомогу по безробіттю у період з 08.08.2023 року по 04.09.2023 року в розмірі 1361 (одна тисяча триста шістдесят одна) грн. 29 коп. 
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Запорізького обласного центру зайнятості (адреса: 69126, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.56-а, код ЄДРПОУ: 03491412, рахунок: UA858201720355479000003706337, одержувач: Запорізький обласний центр зайнятості Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ, призначення платежу: повернення судового збору) – 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст рішення складено 31.03.2026 року.

Суддя Комунарського районного суду 
м. Запоріжжя    Р.С.Холод