ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" березня 2026 р. Справа№ 910/4162/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Отрюха Б.В.
суддів: Остапенка О.М. 
Сотнікова С.В. 

Секретар судового засідання: Басараба К.Ю.

За участю представників учасників справи:
Від скаржника: Трепшина К.О. за ордером серії АЕ №1450704 від 02.12.2025 (в режимі відеоконференції);
Арбітражний керуючий Белінська Н.О. (особисто) (в режимі відеоконференції);
ОСОБА_1 (особисто) за паспортом серії НОМЕР_1 (в залі суду);

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Олексюка Сергія Леонідовича на постанову Господарського суду міста Києва від 19.09.2025 у справі № 910/4162/25 (суддя Мандичев Д.В., повний текст постанови складено та підписано - 07.11.2025)
за заявою ОСОБА_1 
про неплатоспроможність
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст постанови місцевого господарського суду та мотиви її постановлення
Постановою Господарського суду міста Києва від 19.09.2025 у справі № 910/4162/25 (суддя Мандичев Д.В., повний текст постанови складено та підписано - 07.11.2025), зокрема, відмовлено фізичній особі-підприємцю Олексюку С.Л. у задоволенні заяви про закриття провадження у справі; припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 ; припинено повноваження керуючого реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Белінської Н.О. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 190 від 12.02.2013); визнано банкрутом фізичну особу ОСОБА_1 .
Приймаючи вказане судове рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку про про відсутність правових підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 з мотивів, викладених фізичною особою-підприємцем Олексюком С.Л. у заяві від 15.08.2025, у зв`язку з чим суд першої інстанції відмовив кредитору у задоволенні заяви про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .
Крім того, суд першої інстанції зазначив, що оскільки перебування справи № 910/4162/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 на етапі процедурі реструктуризації боргів не призводить до досягнення визначеної Кодексом України з процедур банкрутства мети відповідної процедури для її учасників, враховуючи відсутність у матеріалах справи схваленого зборами кредиторів плану реструктуризації боргів ОСОБА_1 , відсутність доказів недобросовісної поведінки боржника, а також сплив 120-денного строку з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 (ухвала від 07.05.2025), з урахуванням положень ст. 130 Кодексу України з процедур банкрутства суд дійшов висновку про визнання ОСОБА_1 банкрутом та введення процедури погашення боргів у справі № 910/4162/25.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись із вищевказаною постановою, Фізична особа-підприємець Олексюк С.Л. звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Господарського суду міста Києва від 19.09.2025 у справі № 910/4162/25 повністю; ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання кредитора ФОП Олексюка С.Л. та закрити провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 на підставі ч.7 ст.123 Кодексу України з процедур банкрутства (у зв`язку з наданням боржником недостовірної інформації в декларації про майновий стан). 
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувана постанова від 19.09.2025 року у справі №910/4162/25 підлягає скасуванню з підстав, передбачених ст.277 ГПК України, через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд визнав встановленими, та порушення норм матеріального і процесуального права. 
Крім того, скаржник зазначив, що суд першої інстанції застосував формальний підхід до оцінки доказів, залишивши поза увагою факти очевидної недобросовісності Боржника та приховування ним реального майнового стану, чим прямо порушив правові висновки Верховного Суду щодо активної ролі суду у справах про неплатоспроможність.
Узагальнені доводи та заперечення учасників справи
02.01.2026 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від боржника надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив суд апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л. відхилити, а оскаржувану постанову Господарського суду міста Києва від 19.09.2025 у справі № 910/4162/25 - залишити без змін.
30.01.2026 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Белінської Н.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив суд апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Олексюк С.Л. на постанову Господарського суду міста Києва від 19.09.2025 року по справі №910/4162/25 - залишити без задоволення. 
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2025 апеляційну скаргу у справі № 910/4162/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Отрюх Б.В., судді: Сотніков С.В., Остапенко О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 у справі № 910/4162/25 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/4162/25 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л. на постанову Господарського суду міста Києва від 19.09.2025 у справі № 910/4162/25 до надходження матеріалів даної справи до Північного апеляційного господарського суду.
18.12.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/4162/25.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 у справі № 910/4162/25, зокрема, задоволено клопотання фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л., та поновлено строк на апеляційне оскарження постанови Господарського суду міста Києва від 19.09.2025 у справі № 910/4162/25; відкрито апеляційне провадження у справі № 910/4162/25; розгляд апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л. на постанову Господарського суду міста Києва від 19.09.2025 у справі № 910/4162/25 призначено на 11.02.2026.
29.01.2026 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від арбітражної керуючої Белінської Н.О. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
30.01.2026 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від арбітражної керуючої Белінської Н.О. надійшов відзив, відповідно до якого остання просить апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Олексюк Сергія Леонідовича на постанову Господарського суду міста Києва від 19.09.2025 по справі № 910/4162/25 - залишити без задоволення
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2026 у справі № 910/4162/25 задоволено клопотання арбітражної керуючої Белінської Н.О. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
05.02.2026 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л., адвоката Трепшиної К.О. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 у справі № 910/4162/25 задоволено заяву представника фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л., адвоката Трепшиної К.О. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2026 у справі № 910/4162/25 визнано обов`язковою явку фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л., ОСОБА_1 та арбітражної керуючої Белінської Н.О. у судове засідання 25.03.2026; оголошено перерву у справі № 910/4162/25 до 25.03.2026.
12.03.2026 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від арбітражної керуючої Белінської Н.О. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2026 у справі №910/4162/25 задоволено клопотання арбітражної керуючої Белінської Н.О. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Явка представників учасників справи
У судове засідання 25.03.2026 з`явились представник скаржника, арбітражний керуючий Біленська Н.О. (які приймали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції) та боржник (в залі суду).
Крім того, 23.03.2026 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Белінської Н.О. надійшло клопотання, в якому останній просив суд провести судове засідання, яке призначене на 25.03.2026 у справі № 910/4162/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 без його присутності та повідомив, що підтримує в повному обсязі поданий відзив на апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця Олексюк С.Л. на постанову Господарського суду міста Києва від 19.09.2025 року по справі №910/4162/25.
Також, 24.03.2026 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява, в якій останній просив суд здійснювати розгляд справи №910/4162/25 без його особистої участі, за участі його представника - адвоката Трепшиної К.О.; вимоги апеляційної скарги просив задовольнити повністю, а постанову Господарського суду міста Києва від 19.09.2025 року - скасувати.
Позиції учасників справи
У судовому засіданні 25.03.2026 представник скаржника вимога апеляційної скарги підтримав, просив суд задовольнити її та скасувати постанову суду першої інстанції повністю, ухваливши нове рішення, яким задовольнити клопотання кредитора ФОП Олексюка С.Л. та закрити провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 на підставі ч.7 ст.123 Кодексу України з процедур банкрутства (у зв`язку з наданням боржником недостовірної інформації в декларації про майновий стан). 
Арбітражний керуючий Белінська Н.О. та боржник в судовому засідані проти доводів апеляційної скарги заперечувати та просили залишити оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги п`ятої Кодексу України з процедур банкрутства.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.05.2025 відкрито провадження у справі у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ). Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Здійснено оприлюднення на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) за номером 76022 від 08.05.2025р. Призначено керуючим реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) арбітражного керуючого Белінську Н.О. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 190 від 12.02.2013). Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 02.07.2025.
06.06.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла відомість керуючого реструктуризацією про результати розгляду вимог кредиторів ОСОБА_1 
09.06.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л. з грошовими вимогами до боржника на суму 4 375 063,06 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2025 прийнято заяву Фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л. про визнання кредитором боржника на суму 4 375 063,06 грн.
20.06.2025 до Господарського суду міста Києва надійшов звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій ОСОБА_1 про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність.
24.06.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання ОСОБА_1 про долучення до матеріалів справи виправлених декларацій про майновий стан боржника за 2022, 2023, 2024 та 2025 роки.
24.06.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції з грошовими вимогами до боржника на суму 40 800,00 грн.
25.06.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло повідомлення керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Белінської Н.О. про результати розгляду заявлених Управлінням патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції грошових вимог до боржника.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2025 прийнято заяву Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про визнання кредитором боржника на суму 40 800,00 грн., розгляд якої відбудеться у попередньому засіданні 02.07.2025.
27.06.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява керуючого реструктуризацією про долучення до матеріалів справи акту опису майна боржника від 06.06.2025.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2025 визнано кредитором у справі № 910/4162/25 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 : Фізичну особу-підприємця Олексюка С.Л. з грошовими вимогами на суму 4 381 119,06 грн., з яких 6 056,00 грн. - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 4 375 063,06 грн. - вимоги другої черги; Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції з грошовими вимогами на суму 46 856,00 грн., з яких 6 056,00 грн. - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 40 800,00 грн. - вимоги третьої черги. Встановлено дату проведення зборів кредиторів: 14.07.2025. Визначено дату проведення судового засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 20.08.2025.
09.07.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Белінської Н.О. про залучення спеціаліста.
16.07.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява керуючого реструктуризацією про долучення до матеріалів справи плану реструктуризації боргів ОСОБА_1 станом на 08.07.2025.
16.07.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява керуючого реструктуризацією про долучення документів до матеріалів справи.
28.07.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Белінської Н.О. про витребування доказів.
08.08.2025 до Господарського суду міста Києва надійшов звіт керуючого реструктуризацією про виконану роботу у процедурі реструктуризації боргів ОСОБА_1 
08.08.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява керуючого реструктуризацією про долучення документів до матеріалів справи.
18.08.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л. про закриття провадження у справі.
18.08.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Белінської Н.О. про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів ОСОБА_1 
18.08.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява арбітражного керуючого Белінської Н.О. про участь у справі.
18.08.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання керуючого реструктуризацією про проведення судового засідання без її участі.
18.08.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання керуючого реструктуризацією про сплату винагороди.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.2025 відмовлено керуючому реструктуризацією арбітражному керуючому Белінській Н.О. у задоволенні заяви про надання дозволу на залучення спеціаліста. Задоволено клопотання керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Белінської Н.О. про сплату винагороди. Здійснено сплату основної винагороди арбітражному керуючому Белінській Н.О. (свідоцтво арбітражного керуючого № 190 від 12.02.2013, ідентифікаційний код отримувача НОМЕР_3 ) на її рахунок, відкритий у АТ "ПУМБ", номер рахунку IBAN НОМЕР_4 за виконання нею повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника у справі № 910/4162/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 за період з 07.05.2025 по 15.05.2025 у розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. з депозитного рахунку Господарського суду міста Києва UA418201720355289002000015332, відкритого у Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, код ЄДРПОУ 05379487 за рахунок коштів, авансованих фізичною особою ОСОБА_1 відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 1.94077789.1 від 13.02.2025. Задоволено заяву керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Белінської Н.О. про витребування доказів у Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві. Відкладено розгляд справи у судовому засіданні, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі, заяви фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л. про закриття провадження у справі, заяви керуючого реструктуризацією про визнання ОСОБА_1 банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника на 19.09.2025.
29.08.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Белінської Н.О. про витребування доказів.
05.09.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання ОСОБА_1 про долучення до матеріалів справи виправлених декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність.
05.09.2025 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення керуючого реструктуризацією щодо заяви фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л. про закриття провадження у справі.
05.09.2025 до Господарського суду міста Києва від ОСОБА_1 надійшли пояснення щодо поданої фізичною особою-підприємцем Олексюком С.Л. заяви про закриття провадження у справі.
Як вбачається з матеріалів справи, 14.07.2025 керуючим реструктуризацією арбітражним керуючим Белінською Н.О. скликано та проведено збори кредиторів ОСОБА_1 шляхом опитування у порядку, визначеному Прикінцевими та перехідними положеннями Кодексу України з процедур банкрутства.
Згідно з Протоколом № 1 від 14.07.2025 участь в опитуванні прийняла представник кредитора ФОП Олексюка С.Л. (4 375 063,06 голосів). Кредитор УПП в Івано-Франківській області ДПП (із правом дорадчого голосу) не приймав участі в опитуванні.
Так, зборами кредиторів 14.07.2025 прийнято у тому числі наступні рішення, а саме:
- не схвалювати звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій про майновий стан боржника № 02-680/3598 від 20.06.2025;
- не схвалювати план реструктуризації боргів боржника станом на 08.07.2025;
- клопотати перед Господарським судом міста Києва про закриття провадження у справі № 910/4162/25.
Як було зазначено вище, 18.08.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л. про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , в якій зазначено, що ОСОБА_1 у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність умисно приховано обставини виникнення заборгованості перед фізичною особою-підприємцем Олексюком С.Л., натомість вказано про вчинення протиправних дій щодо боржника, що і стало підставою для виникнення значної заборгованості, яку ОСОБА_1 не має змоги погасити. На переконання кредитора, реальні обставини виникнення боргу у ОСОБА_1 перед фізичною особою-підприємцем Олексюком С.Л. встановлені рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 20.07.2017 по справі № 909/447/17, про що навмисно не було зазначено ОСОБА_1 у поданій заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Крім того, фізична особа-підприємець Олексюк С.Л. у вказаній заяві зазначає, що боржником подано декларації про майновий стан ОСОБА_1 із зазначенням неповної інформації, що полягає у наступному.
Так, на переконання кредитора, ОСОБА_1 допустився недобросовісного підходу до процедури неплатоспроможності. Зазначене підтверджується звітом керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації боржника фізичної особи ОСОБА_1 № 02-680/3598 від 20.06.2025, у якому вказано, що при перевірці декларації про майновий стан боржника керуючим реструктуризацією встановлено порушення: щодо відсутності відомостей про фінансові зобов`язання боржника за 2022 - 2024 роки; щодо відсутності інформації про готівкові та електронні кошти за 2022 - 2024 роки. Хоча боржником і було подано до господарського суду виправлені декларації про майновий стан ОСОБА_1 після отримання зазначеного звіту керуючого реструктуризацією, вказані обставини, на думку кредитора, не спростовують недобросовісності боржника в указаній частині.
Також, фізична особа-підприємець Олексюк С.Л. зазначає, що ОСОБА_1 було задекларовано право власності на нерухоме майно, яке не належить боржнику.
Ключовим доказом, на переконання кредитора, що свідчить про недобросовісність боржника та його намір зловживати процедурою неплатоспроможності, є подання ОСОБА_1 до суду завідомо недостовірних відомостей, а саме - декларування права власності на житловий будинок, який був ним відчужений ще у 2017 році.
Такі дії, на думку кредитора, ймовірно були спрямовані на створення у суду та кредиторів хибного уявлення про наявність у Боржника ліквідних активів, які потенційно могли б бути включені до плану реструктуризації чи реалізовані в процедурі погашення боргів. Це дозволяло Боржнику імітувати готовність до співпраці та наявність майнової бази для врегулювання боргів, водночас приховуючи реальний стан речей.
Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №433624512 від 01.07.2025 року, сформованою за параметрами пошуку за адресою об`єкта нерухомості, зазначено в розділі відомостей стосовно об`єкта за адресою АДРЕСА_2 власника ОСОБА_2 (відповідне право було зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу від 06.09.2017).
Кредитор наголошує, що відчуження будинку без земельної ділянки під ним у 2017 році було неможливим з огляду на принцип єдності долі будівлі та земельної ділянки, закріплений у статті 377 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України (в редакціях, чинних на момент укладення угоди). Ці норми встановлювали, що до набувача будинку автоматично переходить і право власності на земельну ділянку під ним, а кадастровий номер такої ділянки є істотною умовою договору відчуження будинку. Саме тому в довідці, яка підтверджує право власності нового власника на будинок, міститься ідентифікатор пов`язаної з ним земельної ділянки, яка була відчужена разом з будинком, а саме: кадастровий номер 2621280302:02:001:0037.
Відтак, кредитором вказано, що аналіз відомостей з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно беззаперечно доводить, що ОСОБА_1 , достовірно знаючи про факт продажу ним житлового будинку та земельної ділянки у 2017 році, свідомо надав суду завідомо недостовірну інформацію, використавши для цього довідку з архівними даними.
Крім того, на переконання фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л., боржник приховував незадекларовані доходи. В обгрунтування вказаних обставин кредитором зазначено, що згідно витягу з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», наданого Адміністрацією Державної прикордонної служби України (№19/43740-25-Вих від 27.05.2025 року), за період з листопада 2022 року по листопад 2024 року ОСОБА_1 , який декларує повну неплатоспроможність та єдине джерело доходу у вигляді пенсії, здійснив шість закордонних поїздок, а саме: 14.11.2022 - 23.11.2022 (тривалість: 10 днів); 25.01.2023 - 07.02.2023 (тривалість: 14 днів); 11.10.2023 - 24.10.2023 (тривалість: 14 днів); 18.11.2023 - 29.11.2023 (тривалість: 12 днів); 11.05.2024 - 22.05.2024 (тривалість: 12 днів); 01.11.2024 - 17.11.2024 (тривалість: 17 днів).
За приблизним підрахунком кредитора мінімально необхідних витрат на такі закордонні подорожі включно із транспортними витратами (мінімальна вартість поїздки з м. Києва до м. Варшава (Польща) та назад автобусом - 3 800 грн на одну подорож) та витратами на перебування в країні прибуття (приблизний мінімальний добовий бюджет на проживання, економне харчування еквівалентний 1 500 грн на добу), складає в середньому не менше ніж 20 000,00 грн на одну поїздку. Порівнюючи задекларовані боржником доходи за періоди закордонних подорожей, вбачається, що мінімальні витрати на такі поїздки перевищують заявлені доходи в декілька разів, що є об`єктивно неможливим для особи, яка живе виключно на пенсію. До того ж, кредитор припускає, що Польща використовувалася боржником лише як транзитна країна для подальших подорожей до держав з вищим рівнем життя та, відповідно, вищими витратами.
Кредитор зазначає, що згідно з матеріалами справи, зокрема звітом керуючого реструктуризацією, боржник проживає сам, не має на утриманні дітей чи інших родичів, що виключає ймовірність отримання ним фінансової допомоги від членів сім`ї для покриття таких значних витрат. Таким чином, систематичне та суттєве перевищення витрат над офіційними доходами, на думку кредитора, є прямим доказом наявності у боржника інших, прихованих джерел доходів, які він умисно не задекларував, намагаючись ввести суд в оману щодо свого реального фінансового стану.
З урахуванням наведених обставин у їх сукупності, які, на переконання фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л., свідчать про недобросовісність поведінки ОСОБА_1 , кредитор просить суд закрити провадження у справі про неплатоспроможність.
Заперечуючи проти закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 за заявою фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л., керуючим реструктуризацією арбітражним керуючим Белінською Н.О. зазначено наступне.
По-перше, наведення боржником своєї позиції в якості обгрунтування причин неплатоспроможності не може свідчити про його недобросовісність (у даному випадку керуючим реструктуризацією вказано про наявність доказів звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів із заявою про вчинення щодо боржника кримінального правопорушення, однак доказів наявності вини у діях третіх осіб, що спричинили неплатоспроможність ОСОБА_1 , заява останнього про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не містить).
По-друге, на думку керуючого реструктуризацією, кредитором із посиланням на відповідні належні та допустимі докази не доведено існування недобросовісності у поведінці ОСОБА_1 .
По-третє, на переконання керуючого реструктуризацією, обставини укладення боржником у 2017 році правочинів з відчуження нерухомого майна не підлягають оцінці господарським судом у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , провадження у якій було відкрито ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2025.
По-четверте, керуючим реструктуризацією зазначено, що доводи кредитора про існування у ОСОБА_1 прихованих доходів грунтуються виключно на його (кредитора) власних припущеннях та арифметичних розрахунках витрат і доходів ОСОБА_1 .
Боржником також подано до суду заперечення стосовно заяви фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л. про закриття провадження у справі про неплатоспроможність, у яких зазначено наступне.
Так, щодо обгрунтування обставин, що спричинили неплатоспроможність ОСОБА_1 , боржником зазначено, що ним у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність було викладено власне бачення тієї ситуації у житті, яка, на його думку, спричинила його неплатоспроможність. При цьому, боржником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність було долучено всі наявні у нього докази на підтвердження перебування ОСОБА_1 у стані неплатоспроможності.
Стосовно зазначення ОСОБА_1 відомостей у деклараціях про майновий стан боржника за 2022, 2023, 2024 та 2025 роки стосовно того, що боржнику на праві власності належить житловий будинок (домоволодіння) АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вказано, що відповідна інформація про зареєстроване за боржником право власності містилася у інформаційній довідці з ДРРПНМ № НОМЕР_5 (додаток до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність). При цьому, боржником разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 також було подано договори купівлі-продажу від 06.09.2017, згідно з якими боржником у 2017 році було відчужено належні йому будинок та земельну ділянку.
Крім того, боржник зазначає, що у звіті керуючого реструктуризацією, складеному за результатами перевірки декларацій ОСОБА_1 про майновий стан, жодних зауважень щодо відсутності підстав для декларування об`єкта нерухомості (житлового будинку) вказано не було, у зв`язку з чим боржником не вносилися відповідні виправлення до декларацій про майновий стан ОСОБА_1 у наведеній частині.
Стосовно аргументів кредитора щодо приховування боржником незадекларованих доходів ОСОБА_1 зазначено, що він виїжджав за кордон у військовий час на запрошення друзів за рахунок коштів волонтерів.
За наслідками розгляду вищевказаної заяви, місцевим господарським судом постановлено судове рішення, яке наразі оскаржується.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при постановленні оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л. не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
У статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства закріплено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, визначених цією Книгою.
За змістом статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність.
Так, Кодексом України з процедур банкрутства запроваджено "добровільне банкрутство" боржника фізичної особи, що не є обов`язком, а правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації його боргів, прощення (списання) вимог кредиторів та/або звільнення від боргів і відновлення його платоспроможності.
За змістом приписів Книги п`ятої Кодексу України з процедур банкрутства законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.
Згідно з частиною п`ятою статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд серед іншого зазначає про введення процедури реструктуризації боргів боржника.
Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20, процедура реструктуризації боргів боржника є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.
Саме на цьому акцентував Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, вказавши, що з огляду на мету та цілі Кодексу України з процедур банкрутства інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.
За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України, відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 ЦК України).
Тому до боржника - фізичної особи Кодекс України з процедур банкрутства установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.
Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів Кодексу України з процедур банкрутства покладає на боржника обов`язки:
- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;
- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;
- подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства);
- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 Кодексу України з процедур банкрутства);
- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 Кодексу України з процедур банкрутства).
Також, Кодекс України з процедур банкрутства містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, серед яких, зокрема, передбачає закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини сьомої статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства).
Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах Кодексу України з процедур банкрутства принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.
Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.
При цьому, своєчасне та належне виконання керуючим реструктуризацією завдань з перевірки майнового стану боржника є запорукою адекватної оцінки стану неплатоспроможності боржника та його можливостей погасити борг, відтак сприятиме досягненню компромісу при узгодженні сторонами плану реструктуризації боргів. Суд звертається до висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20.
В силу пункту 11 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, серед іншого, додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства.
Відповідно до частини п`ятої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували року подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Боржник також подає декларацію про майновий стан за рік, в якому подається заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, станом на перше число місяця, що передує місяцю подання заяви до суду.
Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі №910/6639/20 вказав, що інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів. Саме тому реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи. Отже, надання декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи.
Таким чином, декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність є документом, що заповнюється та подається боржником для мети розкриття перед судом та кредиторами свого реального майнового стану та дослідження питання можливості реструктуризації боргів. Декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність повинна відповідати принципам повноти та достовірності. Порушення цих принципів може свідчити про недобросовісність або необачність боржника. При цьому, встановлюючи обов`язковість надання суду декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, законодавець передбачив можливість подання виправленої декларації (зокрема, постанови Верховного Суду від 22.12.2022 у справі № 916/1482/21, від 03.08.2023 у справі № 926/2987-б/20).
Суд також звертається до позиції, висловленої у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 щодо того, що нормами Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено перевірку керуючим реструктуризацією виправлених декларацій, а зазначена в них інформація підлягає оцінці судом та використанню при подальшому розгляді справи.
Пунктом 1 частини 7 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.
Отже, зі змісту пункту 1 частини сьомої статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що якщо боржник не скористався наданим йому правом усунути виявлені за наслідком перевірки керуючим реструктуризації недоліки щодо повноти та достовірності інформації, зазначеної у поданих ним (боржником) деклараціях, наступають визначені цією нормою наслідки у вигляді закриття провадження у справі. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20.
При цьому, конструкція цієї норми побудована як безумовний захід відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому не передбачає альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника - фізичної особи, за встановлення відповідних фактів господарським судом.
До того ж, розширене коло ініціаторів застосування частини сьомої статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства та відсутність процесуальних обмежень щодо її реалізації на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи забезпечують невідворотність такого наслідку очевидно недобросовісних дій боржника. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20.
Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 наголосив, що господарський суд не може залишити поза увагою обставини, які вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі за частиною сьомою статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства, тому з власної ініціативи, зокрема, вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів, зобов`язаний перевірити такі обставини справи та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні.
Наведені висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, яка є усталеною практикою при розгляді справ про неплатоспроможність фізичних осіб.
Проаналізувавши аргументи учасників справи щодо наявності/відсутності підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 у зв`язку з недобросовісною поведінкою боржника та зазначенням останнім недостовірних відомостей у деклараціях про майновий стан ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначив наступне.
1. Щодо обставин, якими боржником обгрунтовано звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність
Судом першої інстанції було відхилено твердження фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л. стосовно того, що ОСОБА_1 були приховані обставини виникнення кредиторської заборгованості, існування якої у подальшому стало причиною неплатоспроможності боржника, з огляду на наступне.
Так, ОСОБА_1 у поданій заяві було зазначено всіх кредиторів, які у подальшому звернулися до господарського суду першої інстанції із заявами в порядку ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме: фізичну особо-підприємця Олексюка С.Л. та Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції.
На підтвердження задекларованої кредиторської заборгованості ОСОБА_1 до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додано:
- інформацію з автоматизованої системи виконавчих проваджень, згідно з якою існують відкриті виконавчі провадження, боржником у яких є ОСОБА_1 , а стягувачами - фізична особа-підприємець Олексюк С.Л. та Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції;
- відповідь Івано-Франківського відділу Державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № В-18/6613 від 27.01.2025 на звернення ОСОБА_1 , згідно з якою у відділі державної виконавчої служби на примусовому виконанні перебувають наступні виконавчі провадження, де боржником виступає ОСОБА_1 , а саме: 1) ВП № НОМЕР_8 з виконання наказу № 692 від 25.10.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 69 361,71 грн. за розгляд справи у суді апеляційної інстанції; 2) виконавче провадження № НОМЕР_6 з виконання наказу № 909/447/17 від 25.10.2017 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л. суми боргу у розмірі 4 310 406,96 грн. та 64 656,10 грн. сплаченого судового збору; 3) виконавче провадження № НОМЕР_7 з виконання постанови № 933581 від 17.12.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 40 800 грн. штрафу;
- постанову державного виконавця від 29.12.2023 про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій у виконавчому провадженні № НОМЕР_6;
- постанову державного виконавця від 15.12.2023 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_6;
- постанову державного виконавця від 15.12.2023 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № НОМЕР_6;
- постанову державного виконавця від 15.12.2023 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні № НОМЕР_6;
- постанову державного виконавця від 15.12.2023 про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_6;
- наказ Господарського суду Івано-Франківської області № 693 від 25.10.2017 по справі № 909/447/17;
- заяву фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л. про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області № 693 від 25.10.2017 по справі № 909/447/17.
При цьому, місцевим господарським судом зазначено, що боржником також вказано, що приблизна сума кредиторської заборгованості ОСОБА_1 становить 4 918 640,17 грн. У подальшому, ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 02.07.2025 визнано кредитором у справі № 910/4162/25 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 : Фізичну особу-підприємця Олексюка Сергія Леонідовича з грошовими вимогами на суму 4 381 119,06 грн., з яких 6 056,00 грн. - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 4 375 063,06 грн. - вимоги другої черги; Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції з грошовими вимогами на суму 46 856,00 грн., з яких 6 056,00 грн. - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 40 800,00 грн. - вимоги третьої черги.
Судом враховано, що заяви кредиторів з грошовими вимогами до ОСОБА_1 у даній справі обгрунтовані наявністю відповідних боргів, що підтверджуються судовими рішеннями та виконавчими документами, які перебувають на примусовому виконанні, про наявність яких було зазначено ОСОБА_1 у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджено належними та допустимими доказами, долученими до поданої заяви, про що було вище зазначено судом.
В обгрунтування обставин/підстав, які призвели до виникнення неплатоспроможності ОСОБА_1 , боржником у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначено наступне, а саме: «Моя кредитна історія - ОСОБА_1 , почалася з червня 2016 року. Заборгованості по кредитам у мене як такої не було. Ми отримували товар під реалізацію - трактори, а після реалізації товару, ми перераховували гроші по рахунку в банки, які нам вказували. Крім тракторів ми отримували також причіпи тракторні, фрези, тракторні плуги тракторні, сівалки зернові мотоблоки. На всі товари ми отримували накладні, а потім через банки розраховувались з фірмою постачальником. Приблизно раз у рік ми робили інвентаризацію. До боргової ситуації привело те, що на травень 2016 року я мав отримати наступну партію тракторів під реалізацію, які відгружалися із Дніпра. Своїх машин ми ніколи не мали, як і не мала своїх машин для відправки тракторів і фірма - постачальник. Машини шукали по всій Україні, хто де був вільний. У Дніпра була одна машина 5- тонка, яка привозила нам мотоблоки. Всі машини для перевезення тракторів ми заказували у логістичних центрах. Однак 12-го травня 2016 року ми знову замовили машину у логістичному центрі, водій мені передзвонив, що він уже у Дніпрі під розгрузкою і щоб я ще почекав день другий, бо він не може розгрузитися вчасно із попереднім товаром. Я передзвонив менеджеру у Дніпро і він сказав, що добре, іншу машину шукати не будемо, почекаємо. Через два дні машина пішла на загрузку. Після загрузки водій передзвонив мені, що виїхав на Івано-Франківськ. Всі наступні дзвінки телефон мовчав. Ранком я проінформував офіс партнерів і ми почали шукати вантаж, що і робимо по сьогоднішній день. Вимоги кредиторів на суді в Івано-Франківську були не до пропажі фури із тракторам, а вони як страховку підписали зі мною договори і накладні наперед без дати на продукцію, яку мені ніколи не відправляли: сівалки -100-шт.,; плуги-200-шт.; дискові борони -50-шт і тд. Загальний договір і накладні без дат були зроблені на 4 000 200 грн. Я відмовився, тому що нічого я не отримав і ніхто мені нічого не привозив. Я далі працював із ними, а поліція і вони шукали вкрадені трактори. Після цих подій, десь через пів року у мене відбулися три крадіжки: на роботі, у квартирі і в машині. Вкрали приблизно 50 000 доларів. Поліція по всіх трьох випадках нікого і нічого не найшла. Все дуже підозріло, ні тракторів, ні грошей. Основна фірма просила зробити заставу і працювати далі і віддавати гроші, вкрадені із квартири і машини, а по тракторам, то вони продовжували шукати їх. А так як трактори їхали на моє замовлення, то вони скинули борг на мене. Таким чином у мене виникла така сума боргу. Після крадіжки грошей із машини, я перестав з ними співпрацювати і попросив, щоб вони забрали у мене всю техніку, яка стояла на території. Вони так і зробили. Якийсь час я з ними співпрацював по продажу техніки і встиг віддати біля 16 000$ боргу. Забравши техніку, вони подали на мене в суд. Квартиру у мене забрали як заставу і продали за 16 000$. Переговори із Дніпром я вів, хотів налагодити співпрацю на взаємовигідних умовах і віддавати прибуток на погашення боргу, але не найшов такої підтримки з боку Дніпра. Я отримую свою пенсію. Я міг тільки працею, яку я виконував по продажу тракторів, погашати борг. Я був підприємцем, але постійне блокування моїх банківських рахунків виконавчою службою, не дозволило мене проводити ніякої діяльності і я закрив свою фірму. Так і розпочалась моя боргова яма, з якої не маю сил вибратись, через необережність з оформленням одного кредиту для сплати іншого і, так до 2025 року, чим все сильніше та сильніше загнав себе у безвихідь.».
На підтвердження обставин викрадення грошових коштів ОСОБА_1 до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність долучено витяг з кримінального провадження № 12016090010001552 від 13.04.2016, згідно з яким ОСОБА_1 11.04.2016 звертався до Івано-Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області із заявою про вчинення злочину (крадіжки грошових коштів) у період з 10:00 год 10.04.2016 по 10:00 год. 11.04.2016 у приміщенні квартири АДРЕСА_3 .
Суд звертає увагу кредитора, що наведені ОСОБА_1 обставини, що спричинили його неплатоспроможність, є суб`єктивним баченням/думкою, викладеним у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника. При цьому, боржником жодним чином не приховано обставин того, що кредиторська заборгованість ОСОБА_1 перед фізичною особою-підприємцем Олексюком С.Л. була встановлена судовим рішенням та стягувалася у примусовому порядку у виконавчому провадженні № НОМЕР_6 з виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 25.10.2017 по справі № 909/447/17.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції також погоджується з наведеними доводами та відхиляє протилежні аргументи фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л. у відповідній частині.
2. Щодо обставин подання боржником неповних декларацій
20.06.2025 до Господарського суду міста Києва надійшов звіт керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Белінської Н.О. про результати перевірки декларацій боржника фізичної особи ОСОБА_1 , згідно з яким керуючим реструктуризацією при перевірці декларацій боржника встановлено наступні порушення, а саме:
- щодо відсутності відомостей про фінансові зобов`язання боржника за 2022 - 2024 роки;
- щодо відсутності інформації про готівкові та електронні кошти за 2022 - 2024 роки.
Як вбачається із декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2022, 2023 та 2024 роки, доданих ОСОБА_1 до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, боржником у відповідних розділах зазначено наступну інформацію, а саме:
- пункти 41 - 44 декларації за 2022 рік (вклади у банках, готівкові кошти та інші активи, що перебувають у власності боржника) - відсутня будь-яка інформація;
- пункти 65 - 73 декларації за 2022 рік (відомості про фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї та інші витрати, у тому числі за межами України) - відсутня будь-яка інформація;
- пункти 41 - 44 декларації за 2023 рік (вклади у банках, готівкові кошти та інші активи, що перебувають у власності боржника) - відсутня будь-яка інформація;
- пункти 65 - 73 декларації за 2023 рік (відомості про інші фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї та інші витрати, у тому числі за межами України) - відсутня будь-яка інформація;
- пункти 41 - 44 декларації за 2024 рік (вклади у банках, готівкові кошти та інші активи, що перебувають у власності боржника) - відсутня будь-яка інформація;
- пункту 65 - 73 декларації за 2024 рік (відомості про інші фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї та інші витрати, у тому числі за межами України) - відсутня будь-яка інформація.
При цьому, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 долучено розписки від 05.12.2024, згідно з якими:
- боржник повідомив суд, що не може надати інформацію щодо коштів, які мав готівкою, а також на рахунках за період з 2021 по 2023 рік, оскільки не займався їх документуванням. Щодо 2024 року боржник повідомив, що станом на 2024 рік на його карткових рахунках відсутні кошти, оскільки виконавчою службою звертається стягнення навіть на пенсійні нарахування, а щодо готівкових коштів ОСОБА_1 зазначено, що він не має готівкових вкладів у фінансових установах, індивідуальних банківських сейфів та інших активів, пов`язаних із готівковими коштами;
- боржник повідомив суд, що не може надати інформацію щодо стану зобов`язань по кредитах станом на 2021 - 2023 роки, а тільки на момент подачі документів до суду, з огляду на неможливість отримання зазначених відомостей.
Як вбачається із декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2025 рік (станом на 01.03.2025), доданої ОСОБА_1 до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, боржником у пункті 65 (погашення основної суми позики (кредиту) розділу XIV декларації (відомості про фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї та інші витрати, у тому числі за межами України) зазначено суму коштів у розмірі 4 918 640,17 грн., що відповідає розміру кредиторської заборгованості, задекларованої боржником у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 
24.06.2025 (тобто без пропуску строку, визначеного п. 1 ч. 7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства) до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання ОСОБА_1 про долучення до матеріалів справи виправлених декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2022, 2023, 2024 та 2025 (станом на 01.03.2025) роки.
Як вбачається із виправлених декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2022, 2023 та 2024 роки, доданих ОСОБА_1 до клопотання від 23.06.2025 про долучення документі до матеріалів справи, боржником у відповідних розділах зазначено наступну інформацію, а саме:
- пункти 41 - 44 декларації за 2022 рік (вклади у банках, готівкові кошти та інші активи, що перебувають у власності боржника) - відсутня будь-яка інформація;
- пункти 65 - 73 декларації за 2022 рік (відомості про фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї та інші витрати, у тому числі за межами України) - відсутня будь-яка інформація;
- пункти 41 - 44 декларації за 2023 рік (вклади у банках, готівкові кошти та інші активи, що перебувають у власності боржника) - відсутня будь-яка інформація;
- пункти 65 - 73 декларації за 2023 рік (відомості про інші фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї та інші витрати, у тому числі за межами України) - відсутня будь-яка інформація;
- пункти 41 - 44 декларації за 2024 рік (вклади у банках, готівкові кошти та інші активи, що перебувають у власності боржника) - відсутня будь-яка інформація;
- пункту 65 - 73 декларації за 2024 рік (відомості про інші фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї та інші витрати, у тому числі за межами України) - відсутня будь-яка інформація.
Як вбачається із виправленої декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2025 рік (станом на 01.03.2025), доданої ОСОБА_1 до клопотання від 23.06.2025 про долучення документів до матеріалів справи, боржником у пункті 65 (погашення основної суми позики (кредиту) розділу XIV декларації (відомості про фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї та інші витрати, у тому числі за межами України) зазначено суму коштів у розмірі 4 918 640,17 грн., що відповідає розміру кредиторської заборгованості, задекларованої боржником у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .
Також, боржником до клопотання від 23.06.2025 про долучення документів до матеріалів справи додано розписки від 05.12.2024, які вже були подані ОСОБА_1 до суду в додатках до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, згідно з якими:
- боржник повідомив суд, що не може надати інформацію щодо коштів, які мав готівкою, а також на рахунках за період з 2021 по 2023 рік, оскільки не займався їх документуванням. Щодо 2024 року боржник повідомив, що станом на 2024 рік на його карткових рахунках відсутні кошти, оскільки виконавчою службою звертається стягнення навіть на пенсійні нарахування, а щодо готівкових коштів ОСОБА_1 зазначено, що він не має готівкових вкладів у фінансових установах, індивідуальних банківських сейфів та інших активів, пов`язаних із готівковими коштами;
- боржник повідомив суд, що не може надати інформацію щодо стану зобов`язань по кредитах станом на 2021 - 2023 роки, а тільки на момент подачі документів до суду, з огляду на неможливість отримання зазначених відомостей.
Таким чином, за результатами отримання звіту керуючого реструктуризацією про перевірку декларацій боржника про майновий стан ОСОБА_1 подано до суду декларації аналогічного змісту, поданим до суду разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також розписки, долучені до відповідної заяви, у яких ОСОБА_1 належним чином обгрунтовано незаповнення боржником відповідних розділів декларацій за 2022, 2023 та 2024 роки (в частині готівкових та електронних коштів, а також фінансових зобов`язань за 2022 - 2024 роки).
Згідно з п. 1 ч. 7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.
На переконання суду першої інстанції, незазначення ОСОБА_1 у деклараціях про майновий стан боржника за 2022, 2023 та 2024 роки інформації про готівкові та електронні кошти, а також фінансові зобов`язання за умови відповідного обгрунтування відсутності такої інформації у розписках боржника від 05.12.2024, які були подані до суду одразу із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, не може бути підтвердженням факту приховування ОСОБА_1 відомостей, які впливають на визначення майнового стану боржника та можливості задоволення вимог кредиторів у даній справі.
При цьому, місцевий господарський суд зауважив, що певні неістотні неточності в декларації про майновий стан не можуть слугувати підставою для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність або закриття провадження у такій категорії справ, оскільки законодавцем наділено боржника можливістю усунути такі неточності шляхом надання суду виправленої декларації. У даній справі ОСОБА_1 було обгрунтовано незаповнення відповідних пунктів декларацій про майновий стан боржника за 2022, 2023 та 2024 роки у додатках до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.
З огляду на викладене, судом першої інстанції було правомірно відхилено твердження фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л. стосовно того, що встановлені керуючим реструктуризацією арбітражним керуючим Белінською Н.О. недоліки у деклараціях про майновий стан ОСОБА_1 за 2022, 2023 та 2024 роки є доказом недобросовісного підходу боржника до процедури неплатоспроможності, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.
3. Щодо обставин декларування боржником права власності на нерухоме майно, яке не належить боржнику
Як вбачається із декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, доданих ОСОБА_1 до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, боржником у підрозділах А (майно, що перебуває у власності, в оренді чи на іншому праві користування боржника) розділів ІІІ (відомості про нерухоме майно боржника та членів його сім`ї) зазначено наступну інформацію, а саме:
- за 2022 рік: земельна ділянка - АДРЕСА_4 . Кадастровий номер: 2621280302:02:001:0039 - право власності (100 %); житловий будинок - АДРЕСА_2 - право власності (100 %); квартира - АДРЕСА_5 - право користування;
- за 2023 рік: земельна ділянка - АДРЕСА_4 . Кадастровий номер: 2621280302:02:001:0039 - право власності (100 %); житловий будинок - АДРЕСА_2 - право власності (100 %); квартира - АДРЕСА_5 - право користування;
- за 2024 рік: земельна ділянка - АДРЕСА_4 . Кадастровий номер: 2621280302:02:001:0039 - право власності (100 %); житловий будинок - АДРЕСА_2 - право власності (100 %); квартири - АДРЕСА_5 - право користування (до 19.07.2024), АДРЕСА_6 - право користування (з 19.07.2024);
- за 2025 рік: земельна ділянка - АДРЕСА_4. Кадастровий номер: 2621280302:02:001:0039 - право власності (100 %); житловий будинок - АДРЕСА_2 - право власності (100 %); квартира - АДРЕСА_6 - право користування (з 19.07.2024).
При заповненні відповідних розділів декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2022, 2023, 2024 та 2025 (станом на 01.03.2025) роки ОСОБА_1 було використано відомості з інформаційної довідки № НОМЕР_5 від 31.01.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) (параметри пошуку - за повним співпадінням), у якій зазначено наступну інформацію, а саме:
- боржнику на праві власності (дата, час державної реєстрації: 09.078.2017 16:33:15) належить земельна ділянка (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1322899926212, кадастровий номер 2621280302:02:001:0039, місцезнаходження: АДРЕСА_4 );
- боржнику на праві власності (дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 07.09.2009) належить домоволодіння (реєстраційний номер майна: 4317696, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ).
У звіті керуючого реструктуризацією від 20.06.2025 про результати перевірки декларацій ОСОБА_1 про майновий стан зазначено, що боржнику на праві власності належить наступне майно, а саме:
- земельна ділянка - АДРЕСА_4 . Кадастровий номер: 2621280302:02:001:0039, право власності 100 %;
- житловий будинок - АДРЕСА_2 , право власності 100 %,
що підтверджується відомостями з інформаційних довідок № НОМЕР_5.
Як вбачається із виправлених декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, доданих ОСОБА_1 до клопотання від 23.06.2025 про долучення документів до матеріалів справи, боржником у підрозділах А (майно, що перебуває у власності, в оренді чи на іншому праві користування боржника) розділів ІІІ (відомості про нерухоме майно боржника та членів його сім`ї) зазначено наступну інформацію, а саме:
- за 2022 рік: земельна ділянка - АДРЕСА_4 . Кадастровий номер: 2621280302:02:001:0039 - право власності (100 %); житловий будинок - АДРЕСА_2 - право власності (100 %); квартира - АДРЕСА_5 - право користування;
- за 2023 рік: земельна ділянка - АДРЕСА_4 . Кадастровий номер: 2621280302:02:001:0039 - право власності (100 %); житловий будинок - АДРЕСА_2 - право власності (100 %); квартира - АДРЕСА_5 - право користування;
- за 2024 рік: земельна ділянка - АДРЕСА_4 . Кадастровий номер: 2621280302:02:001:0039 - право власності (100 %); житловий будинок - АДРЕСА_2 - право власності (100 %); квартири - АДРЕСА_5 - право користування (до 19.07.2024), АДРЕСА_6 - право користування (з 19.07.2024);
- за 2025 рік: земельна ділянка - АДРЕСА_4. Кадастровий номер: 2621280302:02:001:0039 - право власності (100 %); житловий будинок - АДРЕСА_4, будинок 3 - право власності (100 %); квартира - АДРЕСА_6 - право користування (з 19.07.2024).
Також, керуючим реструктуризацією арбітражним керуючим Белінською Н.О. до звіту про виконану роботу станом на 08.08.2025 долучено інформаційну довідку № 429508610 від 02.06.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) (параметри пошуку - за повним співпадінням), у якій зазначено наступну інформацію, а саме:
- боржнику на праві власності (дата, час державної реєстрації: 09.078.2017 16:33:15) належить земельна ділянка (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1322899926212, кадастровий номер 2621280302:02:001:0039, місцезнаходження: АДРЕСА_4 );
- боржнику на праві власності (дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 07.09.2009) належить домоволодіння (реєстраційний номер майна: 4317696, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ).
У свою чергу, фізичною особою-підприємцем Олексюком С.Л. до заяви про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 додано інформаційну довідку № 433624512 від 01.07.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , згідно з якою відповідний об`єкт нерухомості (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 1344858226212) - домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_2 (дата, час державної реєстрації: 06.09.2017 17:31:53; документи, подані для державної реєстрації: договір купівлі-продажу, серія та номер: 3297, виданий 06.09.2017, видавник: Квочак Л.Т., приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу).
На переконання кредитора, аналіз двох типів довідок з Державного реєстру речових прав (№ 433624512 від 01.07.2025, поданої фізичною особою-підприємцем Олексюком С.Л., а також № НОМЕР_5 від 31.01.2025, поданою ОСОБА_1 разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) беззаперечно доводить, що боржник, достовірно знаючи про факт продажу ним житлового будинку та земельної ділянки у 2017 році, свідомо надав суду завідомо недостовірну інформацію, використавши до цього довідку з архівними даними, що підтверджує недобросовісність поведінки боржника та є самостійною підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Також, кредитор вказує, що такі дії ОСОБА_1 , ймовірно, були спрямовані на створення у суду та кредиторів хибного уявлення про наявність у боржника ліквідних активів, які потенційно могли б бути включені до плану реструктуризації чи реалізовані у процедурі погашення боргів. На думку кредитора, це дозволяло боржнику імітувати готовність до співпраці та наявність майнової бази для врегулювання боргів, водночас приховуючи реальний стан речей.
При цьому, як вбачається з наявних у справі матеріалів, ОСОБА_1 до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність долучено у тому числі наступні документи, а саме:
- договір купівлі-продажу від 06.09.2017, укладений між ОСОБА_1 (як Продавцем) та ОСОБА_2 (як Покупцем), посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Л.Т. та зареєстрований в реєстрі за № 3298, згідно з яким ОСОБА_1 було продано ОСОБА_2 земельну ділянку (кадастровий номер: 2621280302:02:001:0037, місцезнаходження: АДРЕСА_2 );
- договір купівлі-продажу від 06.09.2017, укладений між ОСОБА_1 (як Продавцем) та ОСОБА_2 (як Покупцем), посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Квачак Л.Т. та зареєстрований в реєстрі за № 3297, згідно з яким ОСОБА_1 було продано ОСОБА_2 домоволодіння (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1344858226212, місцезнаходження: АДРЕСА_2 );
- витяг № 96536921 від 07.09.2017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо об`єкта нерухомого майна (земельна ділянка, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1322872826212, кадастровий номер 2621280302:02:001:0037), згідно з яким вказана земельна ділянка належить на праві власності ОСОБА_2 (дата, час державної реєстрації: 06.09.2017 17:38:48, підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 3298, виданий 06.09.2017, видавник: Квочак Л.Т., приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу);
- витяг № 96534583 від 07.09.2017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо об`єкта нерухомого майна (домоволодіння, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1344858226212), згідно з яким вказане домоволодіння належить на праві власності ОСОБА_2 (дата, час державної реєстрації: 06.09.2017 17:31:53, підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 3297, виданий 06.09.2017, видавник: Квочак Л.Т., приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу).
Як вбачається з проекту плану реструктуризації боргів ОСОБА_1 , долученого боржником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, боржником не пропонувалася реалізація будь-якого майна ОСОБА_1 для погашення кредиторської заборгованості. Вказаний проект плану реструктуризації боргів ОСОБА_1 передбачав часткове погашення кредиторської заборгованості шляхом щомісячного перерахування грошових коштів (частини щомісячних доходів боржника).
Згідно з планом реструктуризації боргів ОСОБА_1 станом на 08.07.2025, який розглядався на зборах кредиторів ОСОБА_1 14.07.2025, боржником також не запропоновано реалізацію будь-якого майна боржника для погашення кредиторської заборгованості. Зазначеним планом реструктуризації боргів ОСОБА_1 передбачено часткове погашення кредиторської заборгованості шляхом щомісячного перерахування грошових коштів (частини щомісячних доходів боржника).
Як вбачається з Протоколу № 1 перших зборів кредиторів у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 від 14.07.2025, проведених керуючим реструктуризацією арбітражним керуючим Белінською Н.О. шляхом опитування, ОСОБА_1 не пропонувалося включити положення про реалізацію майна боржника та плану реструктуризації боргів боржника. Також, боржником не було зазначено будь-яких пропозицій про перехід до процедури погашення боргів ОСОБА_1 , обгрунтовуючи це наявністю ліквідних майнових активів, за рахунок реалізації яких можливо би було задовольнити вимоги визнаних судом у справі № 910/4162/25 кредиторів.
Проаналізувавши вищевикладені обставини, місцевий господарський суд дійшов наступних висновків.
По-перше, ОСОБА_1 у доданих до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність деклараціях про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2022, 2023, 2024 та 2025 (станом на 01.03.2025) у підрозділі А (майно, що перебуває у власності, в оренді чи на іншому праві користування боржника) розділу ІІІ (відомості про нерухоме майно боржника та членів його сім`ї) зазначено відомості, що відповідають інформаційній довідці № НОМЕР_5 від 31.01.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо фізичної особи ОСОБА_1 , згідно з якою домоволодіння (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1344858226212, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) належить на праві власності ОСОБА_1 .
При цьому, боржником разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подано до суду докази відчуження вказаного об`єкту нерухомості на користь ОСОБА_2 (договір купівлі-продажу від 06.09.2017, укладений між ОСОБА_1 (як Продавцем) та ОСОБА_2 (як Покупцем), посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Квачак Л.Т. та зареєстрований в реєстрі за № 3297), а також витяг № 96534583 від 07.09.2017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо об`єкта нерухомого майна (домоволодіння, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1344858226212), згідно з яким вказане домоволодіння належить на праві власності ОСОБА_2 (дата, час державної реєстрації: 06.09.2017 17:31:53, підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 3297, виданий 06.09.2017, видавник: Квочак Л.Т., приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу).
Вказані обставини, на переконання суду, свідчать про те, що ОСОБА_1 надав суду всі наявні у боржника документи, що стосуються майнового стану боржника у справі про неплатоспроможність. При цьому, декларування боржником об`єкта нерухомості (домоволодіння) у деклараціях про майновий стан ОСОБА_1 за період у три роки до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зумовлене наявністю відповідного запису у інформаційній довідці № НОМЕР_5 від 31.01.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо фізичної особи ОСОБА_1 .
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правомірно відхилено доводи фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л. стосовно навмисного надання ОСОБА_1 суду завідомо недостовірної інформації про його майновий стан, оскільки боржником додано до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність докази відчуження ним у 2017 році вказаного об`єкта нерухомості (домоволодіння).
По-друге, керуючим реструктуризацією арбітражним керуючим Белінською Н.О. у звіті про результати перевірки декларацій ОСОБА_1 про майновий стан за 2022, 2023, 2024 та 2025 (станом на 01.03.2025) роки із посиланням на інформаційну довідку № НОМЕР_5 від 31.01.2025 також зазначено, що боржнику на праві власності належить домоволодіння (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1344858226212, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ). Зазначене також відповідає відомостям з інформаційної довідки № 429508610 від 02.06.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо фізичної особи ОСОБА_1 , згідно з якою боржник є власником указаного домоволодіння.
Відтак, у даній справі відсутні обставини навмисного ігнорування боржником фактів, встановлених керуючим реструктуризацією за результатами перевірки декларацій ОСОБА_1 у справі про неплатоспроможність.
По-третє, ані у плані реструктуризації боргів боржника, долученому до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , ані у плані реструктуризації боргів боржника станом на 08.07.2025, ані у Протоколі № 1 перших зборів кредиторів у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 від 14.07.2025 боржником не запропоновано включити положення про реалізацію вказаного об`єкта нерухомості (домоволодіння) до плану реструктуризації боргів боржника. Крім того, матеріали справи не містять відомостей/доказів того, що ОСОБА_1 пропонував зборам кредиторів перейти до процедури погашення боргів боржника, наголошуючи на наявності у нього ліквідних активів (у тому числі вказаного домоволодіння), реалізація яких дозволить максимально задовольнити вимоги визнаних господарським судом у даній справі кредиторів.
З огляду на викладене, місцевим господарським судом вірно відхилено доводи фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л. стосовно того, що зазначення ОСОБА_1 у деклараціях про майновий стан боржника за 2022, 2023, 2024 та 2025 (станом на 01.03.2025) роки відомостей про належність йому на праві власності указаного домоволодіння було спрямоване на створення у суду та кредиторів хибного уявлення про наявність у боржника ліквідних активів, які потенційно могли б бути включені до плану реструктуризації чи реалізовані у процедурі погашення боргів боржника, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
При цьому, судом враховано, що ОСОБА_1 після подання фізичною особою-підприємцем Олексюком С.Л. заяви про закриття провадження у справі про неплатоспроможність подано до суду клопотання від 04.09.2025 про долучення до матеріалів справи уточнених декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2022, 2023, 2024 та 2025 (станом на 01.03.2025) роки, в яких боржником виправлено інформацію про належність ОСОБА_1 на праві власності домоволодіння (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1344858226212, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ).
4. Щодо приховування боржником незадекларованих доходів
Згідно з повідомленням Головного управління ДПС у м. Києві від 04.08.2025 № 22649/5/26-15-12-06-07-сі контролюючим органом надано суду інформацію про доходи боржника (відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 03.06.2025), згідно з якою ОСОБА_1 за три роки до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (2022, 2023 та 2024 роки) отримано дохід у розмірі 200,00 грн.
Відповідно до довідки про доходи № 6792727863232746 від 31.03.2025, сформованої засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України, пенсіонер ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в м. Івано-Франківську в Івано-Франківській обл. і отримує пенсію за віком. Загальний розмір пенсії за період з 01.01.2022 по 28.02.2025 складає 201 767,38 грн.
Як вбачається із поданих боржником до суду першої інстанції декларацій про майновий стан за 2022, 2023, 2024, 2025 (станом на 01.03.2025) роки, зазначена боржником інформація у пунктах 8-16 розділу ІІ декларацій (відомості про доходи та інші грошові виплати боржника та членів його сім`ї з усіх джерел в Україні, у тому числі одержані (нараховані) за межами України) відповідає відомостям, наданим Головним управлінням ДПС у м. Києві та Пенсійним фондом України.
Згідно з повідомленням Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19/43740-25-Вих від 27.05.2025 ОСОБА_1 шість разів виїздив за кордон, а саме: 14.11.2022 - 23.11.2022 (тривалість: 10 днів); 25.01.2023 - 07.02.2023 (тривалість: 14 днів); 11.10.2023 - 24.10.2023 (тривалість: 14 днів); 18.11.2023 - 29.11.2023 (тривалість: 12 днів); 11.05.2024 - 22.05.2024 (тривалість: 12 днів); 01.11.2024 - 17.11.2024 (тривалість: 17 днів).
На переконання фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л., розмір мінімально необхідних витрат на кожну з таких поїздок за кордон складає 20 000,00 грн. Кредитор також припускає, що Польща використовувалася боржником як транзитна країна для подальших подорожей до держав з вищим рівнем життя та, відповідно, вищими витратами. Враховуючи відсутність у ОСОБА_1 інших членів сім`ї, з огляду на те, що єдиним доходом боржника є пенсійне забезпечення, вказані обставини, на думку фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л., свідчать про те, що витрати боржника виключно на такі поїздки перевищують заявлені доходи ОСОБА_1 , та є доказом приховування боржником від суду та кредиторів незадекларованих доходів.
Боржник у письмових поясненнях щодо заяви фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л. про закриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначив, що ОСОБА_1 виїздив за кордон у військовий час на запрошення друзів за волонтерські кошти.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частинами 1, 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Враховуючи, що наведені фізичною особою-підприємцем Олексюком С.Л. доводи про приховування боржником незадекларованих доходів (у тому числі наведений кредитором розрахунок можливо понесених боржником витрат на закордонні поїздки, а також припущення кредитора щодо можливого транзиту боржника через Польщу до інших країн з вищим рівнем життя) не підтверджені будь-якими належними та допустимими доказами, відповідно колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правомірно відхилив відповідні твердження кредитора в указаній частині.
З огляду на вищевикладене, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 з мотивів, викладених фізичною особою-підприємцем Олексюком С.Л. у заяві від 15.08.2025, у зв`язку з чим колегія суддів вказує, що суд першої інстанції правомірно відмовив кредитору у задоволенні заяви про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .
Дослідивши наявні у справі матеріали, суд першої інстанції зазначив наступне.
Провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 було відкрито ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2025.
Згідно з Протоколом № 1 перших зборів кредиторів у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 від 14.07.2025 зборами кредиторів у тому числі прийнято рішення не схвалювати план реструктуризації боргів боржника станом на 08.07.2025 та звернутися до господарського суду із заявою про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .
Судом вище було досліджено подану фізичною особою-підприємцем Олексюком С.Л. заяву про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 та відмовлено в її задоволенні.
Станом на 19.09.2025 пройшло більше 120 днів з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу України з процедур банкрутства до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника.
Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства).
Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.
Саме на цьому акцентував Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, вказавши, що з огляду на мету та цілі Кодексу України з процедур банкрутства інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.
За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах ст.ст. 3 та 13 Цивільного кодексу України, відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч. 2, 3 ст. 13 Цивільного кодексу України).
Тому до боржника - фізичної особи Кодекс України з процедур банкрутства установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.
Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів Кодекс України з процедур банкрутства покладає на боржника обов`язки:
- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (п. 3 ч. 2 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;
- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4-11 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;
- подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (ч. 4 ст. 116 та ч. 7 ст. 126 Кодексу України з процедур банкрутства);
- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (ст. 125 Кодексу України з процедур банкрутства);
- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (ч.1 ст. 128 Кодексу України з процедур банкрутства).
Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах Кодексу України з процедур банкрутства принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.
Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.
При цьому, відповідно до ч. 11 ст. 126 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Тобто, за визначених вказаною нормою умов господарський суд набуває право на альтернативне вирішення подальшого руху справи, зокрема: ухвалити рішення про перехід до наступної судової процедури чи про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.
При цьому, запроваджуючи такі альтернативні дії суду законодавець не визначив їх, як безумовні та обов`язкові та не визначив для суду обмежень застосувавши судовий розсуд розглянути запропонований боржником план реструктуризації боргів, та дослідити з яких саме обставин вказаний план не був підтриманий кредиторами.
Небажання кредитора входити в процедуру реструктуризації або навіть в процедуру погашення боргів та наполягання на закритті провадження по справі про банкрутство має бути обґрунтованим, і підтверджувати саме неможливість досягнення мети судової процедури реструктуризації боргів, а не базуватись лише на такому небажанні.
За загальним правилом закриття провадження у справі є формою завершення судового розгляду без прийняття рішення по суті справи через виявлення після відкриття провадження таких обставин, з якими закон пов`язує неможливість її судового розгляду.
Окрім виконання плану реструктуризації боргів боржника, у інших випадках за Книгою четвертою Кодексу України з процедур банкрутства закриття провадження у справі під час судової процедури реструктуризації боргів не може вважатися очікуваним процесуальним рішенням для боржника з огляду на "добровільність банкрутства" фізичної особи та основну мету цього провадження - соціальну реабілітацію добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.
Водночас очевидним є те, що неподання до господарського суду протягом трьох місяців з введення процедури реструктуризації боргів погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника може бути зумовлене як недобросовісною поведінкою боржника, так і неналежною реалізацією кредиторами власних правомочностей.
За таких обставин однією з процесуальних гарантій захисту інтересів сторін та ухвалення справедливого рішення є можливість суду прийняти такий варіант рішення, що є найбільш оптимальним у правових і фактичних умовах вирішення конкретної справи, з урахуванням принципів добросовісної поведінки боржника, неналежної реалізації кредитором власних правомочностей та судового контролю у відносинах неплатоспроможності, а також відповідно до основної мети провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.
У випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності боржника, за інших - у діях/бездіяльності кредиторів, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.
Добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими Кодекс України з процедур банкрутства зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 Кодексу України з процедур банкрутства. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника або затвердження плану реструктуризації боргів поданого боржником.
Такими обставинами можуть бути, серед іншого ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки, тощо.
При цьому і керуючий реструктуризацією зобов`язаний виконати в повному обсязі покладені на нього завдання, зокрема щодо перевірки майнового стану боржника та забезпечення розгляду зборами кредиторів плану реструктуризації боргів, а господарський суд повинен забезпечити дотримання процесуальних строків та гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін у судовій процедурі реструктуризації боргів боржника.
Добросовісний боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, здатен без зволікань надати вичерпну інформацію щодо свого майнового стану та можливостей погасити борги, а динамічність цієї процедури попереджує ризик додаткових витрат боржника через вичерпання авансування винагороди арбітражного керуючого та відповідає принципу процесуальної економії господарського судочинства.
Як вказано вище, за замістом приписів ч. 11 ст. 126 Кодексу України з процедур банкрутства якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.
При цьому вказані приписи не повинні застосовуватися суто формально та зводитися до підрахунку строків чи встановлення відсутності/наявності рішення зборів кредиторів про схвалення плану реструктуризації боргів боржника без встановлення господарським судом обставин справи, перевірки дотримання процесуальних гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін, а також з`ясування підстав для закриття провадження у справі.
Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 21.09.2023 року № 908/3839/21, від 22.09.2021 року № 910/6639/20, від 26.05.2022 року № 903/806/20.
Так, у матеріалах справи наявний план реструктуризації боргів ОСОБА_1 , погоджений боржником, станом на 08.07.2025, умовами якого визначено/передбачено наступне.
1. Середньомісячний дохід боржника складає 6 861,03 грн. (щомісячні пенсійні виплати).
2. Загальні витрати боржника в місяць складають 5 861,00 грн., з яких: 2 361,00 грн. - необхідний прожитковий мінімум в місяць для боржника, 540,00 грн. - щомісячні витрати на мобільний інтернет та зв`язок, 1 300,00 грн. - необхідні витрати в місяць на медичне лікування, 660,00 грн. - орендна плата за житло боржника, 1 000,00 грн. - витрати на комунальні послуги.
3. Різниця між доходами та витратами боржника в місяць становить 1 000,03 грн.
4. ОСОБА_1 має заборгованість перед кредиторами, які заявилися у справі про неплатоспроможність, а саме: перед ФОП Олексюком С.Л. у розмірі 4 381 119,06 грн., з яких 6 056,00 грн. - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 4 375 063,06 грн. - вимоги другої черги; перед Управлінням патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції у розмірі 46 856,00 грн., з яких 6 065,00 грн. - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 40 800,00 грн. - вимоги третьої черги.
5. За рахунок грошових коштів у розмірі 1 000,03 грн. (щомісячна різниця між доходами та витратами боржника) ОСОБА_1 запропоновано повне погашення судових витрат кредиторів, а також часткове погашення кредиторських вимог ФОП Олексюка С.Л. у розмірі 47 944,00 грн. (вимоги другої черги) протягом 60 місяців після затвердження господарським судом плану реструктуризації боргів боржника.
6. Решта заборгованості (кредиторські вимоги ФОП Олексюка С.Л. другої черги у розмірі 4 327 119,06 грн., та також кредиторські вимоги Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції третьої черги у розмірі 40 800,00 грн.) запропонована до списання.
За результатами проведення керуючим реструктуризацією арбітражним керуючим Белінською Н.О. перших зборів кредиторів ОСОБА_1 шляхом опитування (Протокол № 1 від 14.07.2025) зборами кредиторів за результатами розгляду вказаного плану реструктуризації боргів ОСОБА_1 прийнято рішення не схвалювати план реструктуризації боргів боржника станом на 08.07.2025 та звернутися до Господарського суду міста Києва із клопотанням про закриття провадження у справі № 910/4162/25.
Відмова у схваленні запропонованого боржником плану реструктуризації боргів ОСОБА_1 станом на 08.07.2025 обгрунтована фізичною особою-підприємцем Олексюком С.Л. (єдиним кредитором, який надав керуючому реструктуризації відповіді на питання порядку денного зборів кредиторів) тим, що план є економічно необгрунтованим, несправедливим та таким, що порушує права кредитора, оскільки передбачає списання понад 98 % визнаної судом заборгованості.
Суд вважає за необхідне зауважити, що у випадку пропонування боржником плану реструктуризації, який передбачає повне списання боргів (у даній справі боржником запропоновано до списання понад 98 % кредиторської заборгованості), питання обставин неплатоспроможності набуває особливого значення. У цій категорії справ кредитори часто наполягають на необхідності досягнення компромісу між ними та боржником, без якого нібито апріорі не може бути нормального процесу неплатоспроможності. На переконання суду, компроміс, безумовно, представляє собою базовий варіант розвитку справи про неплатоспроможність фізичної особи. Проте досягнення компромісу може бути неможливим у певних справах з огляду як на об`єктивні (військові дії, зміна складу родини, яка не пов`язана з поведінкою боржника, втрата джерела існування внаслідок об`єктивних причин тощо), так і на суб`єктивні (вік боржника, стан його здоров`я, втрата джерела існування внаслідок суб`єктивних причин тощо) чинники. За таких обставин завданням суду у справі про неплатоспроможність фізичної особи є встановлення, у тому числі й на підставі даних, зазначених кредиторами у клопотаннях про закриття, поясненнях, запереченнях всієї сукупності істотних обставин, що характеризують поведінку боржника. При цьому суд має керуватися також принципом судового розсуду, який ґрунтується на природньому сприйнятті суддею обставин конкретної справи про неплатоспроможність фізичної особи. Водночас, висновки, яких доходить суд мають бути в достатній мірі ним обґрунтовані задля уникнення сумнів в реабілітації судом недобросовісного боржника засобами неплатоспроможності.
Надаючи оцінку запропонованим ОСОБА_1 умовам реструктуризації заборгованості у плані реструктуризації боргів від 08.07.2025, а також обставинам його несхвалення зборами кредиторів боржника 14.07.2025, суд першої інстанції зазначив наступне.
По-перше, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та станом на момент розгляду справи боржнику 71 рік.
По-друге, як вбачається з матеріалів справи, у боржника відсутні інші члени сім`ї.
По-третє, єдиним доходом ОСОБА_1 є пенсійні виплати у розмірі 6 861,03 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 6792727863232746 від 31.03.2025, сформованою засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України, повідомленням Головного управління ДПС у м. Києві від 04.08.2025 № 22649/5/26-15-12-06-07-сі та Довідкою про доходи пенсіонера № 6223222637780243 від 18.06.2025.
У відповідності до ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства план реструктуризації боргів боржника розробляється з метою відновлення платоспроможності боржника. У плані реструктуризації боргів боржника зазначаються: 1) обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника; 2) інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; 3) інформація про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); 4) інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; 5) розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; 6) вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів; 7) розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні. План реструктуризації боргів боржника може містити положення про: 1) реалізацію в процедурі реструктуризації боргів частини майна боржника, у тому числі того, що є предметом забезпечення, черговість, строки реалізації такого майна та кошти, які планується отримати від його реалізації; 2) зміну способу та порядку виконання зобов`язань, у тому числі розміру та строків погашення боргів; 3) відстрочення чи розстрочення або прощення (списання) боргів чи їх частини; 4) виконання зобов`язань боржника третіми особами, зокрема шляхом укладення договору поруки, гарантії та інших правочинів згідно з цивільним законодавством; 5) інші заходи, спрямовані на покращення майнового стану боржника та задоволення вимог кредиторів (перекваліфікація, працевлаштування тощо). Задоволення вимог кредиторів здійснюється арбітражним керуючим пропорційно за рахунок коштів, отриманих від виконання плану реструктуризації боргів, у черговості, визначеній цим Кодексом. У разі реалізації в процедурі реструктуризації боргів майна боржника, яке є предметом забезпечення, план реструктуризації боргів має передбачати позачергове задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує. Кошти, що залишилися після реалізації майна боржника, яке є предметом забезпечення, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів згідно із затвердженим господарським судом планом реструктуризації боргів у черговості, визначеній цим Кодексом. Особа, яка виявила бажання взяти участь у плані реструктуризації боргів боржника як поручитель (гарант), має право брати участь в обговоренні умов реструктуризації боргів такого боржника. Строк виконання плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність не може перевищувати п`ять років. У разі погашення боргів за кредитами, отриманими боржником на придбання житла, строк виконання плану реструктуризації боргів боржника не може перевищувати 10 років. За вмотивованим клопотанням боржника та за умови погашення понад 80 відсотків вимог кредиторів господарський суд може продовжити строк виконання плану реструктуризації боргів боржника понад граничний строк.
Враховуючи об`єктивну неможливість працевлаштування, а також об`єктивну необхідність у щомісячних витратах на медичне лікування з огляду на похилий вік боржника, суд першої інстанції зазначив про обгрунтованість запропонованої ОСОБА_1 суми щомісячного погашення кредиторської заборгованості у розмірі 1 003,03 грн., яка є різницею між пенсійними виплатами та витратами боржника, а також відповідність погодженого ОСОБА_1 плану реструктуризації боргів від 08.07.2025 положенням ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства.
При цьому, судом першої інстанції прийнято до уваги доводи кредитора фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л., що списання більше 98 % визнаних господарським судом вимог кредитора за результатами виконання плану реструктуризації боргів боржника не може відповідати законним інтересам та справедливим очікуванням кредитора.
Однак, за встановлених у даній справі обставин, місцевий господарський суд дійшов висновку, що запропоновані ОСОБА_1 умови реструктуризації боргу у плані реструктуризації боргів від 08.07.2025 є реальними та виконуваними, які відповідають майновому та соціальному стану боржника, а також віку ОСОБА_1 .
Судом також враховано, що зборами кредиторів ОСОБА_1 (Протокол № 1 від 14.07.2025) одразу після розгляду запропонованого боржником плану реструктуризації боргів та відмови у його схваленні прийнято рішення про звернення до господарського суду із клопотанням про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Така позиція зборів кредиторів (єдиного кредитора, який брав участь в опитуванні керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Белінської Н.О., фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л.) свідчить про відсутність у кредитора будь-яких намірів досягти компроміс із боржником (наприклад, відкладення зборів кредиторів для надання боржнику додаткового часу для зміни умов плану реструктуризації заборгованості в сторону збільшення розміру її погашення/пропозиція кредиторів до боржника внести до плану реструктуризації положення про реалізацію майна, яке належить на праві власності боржнику, тощо).
Проаналізувавши наявні у справі матеріали, оцінивши доводи учасників справи, господарський суд першої інстанції дійшов наступних висновків.
По-перше, ОСОБА_1 надано на розгляд зборам кредиторів план реструктуризації боргів від 08.07.2025, умови якого відповідають положенням ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства.
По-друге, запропоновані ОСОБА_1 умови плану реструктуризації боргів від 08.07.2025, що передбачають списання більше 98 % кредиторської заборгованості, не свідчать про прагнення боржника до фактичного списання боргу у процедурі банкрутства, а обумовлені такими чинниками, як похилий вік боржника (71 рік), відсутність інших членів сім`ї боржника, стан здоров`я, тощо.
По-третє, зборами кредиторів продемонстровано відсутність будь-якого прагнення/наміру шукати компроміси з боржником (одразу після відмови у схваленні плану реструктуризації боргів ОСОБА_1 зборами кредиторів прийнято рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про закриття провадження у справі, що підтверджується Протоколом № 1 перших зборів кредиторів від 14.07.2025).
По-четверте, у матеріалах справи відсутні докази недобросовісності ОСОБА_1 у його поведінці протягом розгляду господарським судом справи № 910/4162/25 про неплатоспроможність.
По-п`яте, станом на 19.09.2025 будь-якого іншого, окрім як земельної ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_4 (Кадастровий номер: 2621280302:02:001:0039), майна, що належить боржнику на праві власності, а також іншого, окрім як пенсійного забезпечення, доходу керуючим реструктуризацією не виявлено (звіт керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Белінської Н.О. про виконану роботу від 08.08.2025).
Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у разі, якщо протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника. Постановою про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника господарський суд також призначає керуючого реалізацією майна в порядку, визначеному цим Кодексом. Повідомлення про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника офіційно оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України протягом трьох днів з дня прийняття відповідної постанови суду.
З огляду на те, що перебування справи № 910/4162/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 на етапі процедурі реструктуризації боргів не призводить до досягнення визначеної Кодексом України з процедур банкрутства мети відповідної процедури для її учасників, враховуючи відсутність у матеріалах справи схваленого зборами кредиторів плану реструктуризації боргів ОСОБА_1 , відсутність доказів недобросовісної поведінки боржника, а також сплив 120-денного строку з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 (ухвала від 07.05.2025), з урахуванням положень ст. 130 Кодексу України з процедур банкрутства колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґркнтованого висновку про визнання ОСОБА_1 банкрутом та введення процедури погашення боргів у справі № 910/4162/25.
Згідно з пунктом 3 частини 8 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що до компетенції зборів кредиторів належить у тому числі прийняття рішення про звернення у випадках, передбачених цим Кодексом, до господарського суду з клопотанням про призначення керуючого реструктуризацією або керуючого реалізацією.
Станом на 19.09.2025 матеріали справи не містять прийнятого зборами кредиторів рішення щодо обрання кандидатури арбітражного керуючого для призначення керуючим реалізацією майна ОСОБА_1 , а також будь-яких пропозицій кредиторів із кандидатурою арбітражного керуючого.
При цьому, у матеріалах справи наявна заява арбітражного керуючого Белінської Н.О. про згоду на участь у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .
Частиною 3 статті 28 Кодексу України з процедур банкрута визначено, що розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі, а призначені арбітражні керуючі підлягають відстороненню:
1) які є заінтересованими особами у цій справі;
2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня відсторонення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років;
3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом;
4) які мають реальний чи потенційний конфлікт інтересів;
5) виключено;
6) які є близькими особами боржника - фізичної особи;
7) щодо яких відкрито провадження у справі про неплатоспроможність або з дня закриття провадження у справі про неплатоспроможність минуло менше трьох років;
8) за наявності підстав, визначених статтею 26 цього Кодексу.
Будь-яких скарг учасників справи щодо виконаної арбітражним керуючим Белінською Н.О. роботи у процедурі реструктуризації боргів ОСОБА_1 матеріали справи не містять.
Враховуючи, що кандидатура арбітражного керуючого Белінської Н.О. відповідає встановленим Кодексом України з процедур банкрутства вимогам, з огляду на те, що матеріали справи не містять заяв інших арбітражних керуючих про участь у справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про можливість призначення керуючим реалізацією майна боржника у справі № 910/4162/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) арбітражного керуючого Белінської Н.О. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 190 від 12.02.2013).
В свою чергу, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л. фактично зводяться до незгоди з постановою суду першої інстанції і не спростовують обґрунтованість її висновків. 
Як вірно встановлено судом першої інстанції, боржник ОСОБА_1 надав усі необхідні документи, які підтверджують його фінансові труднощі, в свою чергу арбітражний керуючий Белінська Н.О. в межах своїх повноважень належним чином здійснила перевірку майнового стану боржника, у тому числі направивши запити до органів державної влади, банків та інших установ, відповіді на які долучено до матеріалів справи, а кредитори не надали доказів наявності у боржника можливості задовольнити їхні вимоги.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що твердження апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків, викладених в постанові Господарського суду міста Києва від 19.09.2025 у справі № 910/4162/25, а отже, у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.
Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
В силу ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Олексюка С.Л. такою, що не підлягає задоволенню, а постанова Господарського суду міста Києва від 19.09.2025 у справі № 910/4162/25 підлягає залишенню без змін.
Розподіл судових витрат
Судові витрати за подання апеляційної скарги, у відповідності до статті 129 ГПК України, судом покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 129, 240, 255, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд,-
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Олексюка Сергія Леонідовича залишити без задоволення.
2. Постанову Господарського суду міста Києва від 19.09.2025 у справі № 910/4162/25 залишити без змін.
3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст. ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.
4. Справу № 910/4162/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано - 01.04.2026.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх 

Судді О.М. Остапенко

С.В. Сотніков