Суддя ОСОБА_1 

Справа № 644/6606/25 
Провадження № 1-кп/644/84/26 
09.04.2026

ВИРОК
Іменем України

09 квітня 2026 року м.Харків
Індустріальний районний суд м. Харкова в складі: 
головуючої судді – ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №12025221180000871 від 12.06.2025 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця сел. Савинці Балаклійського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.06.2025 близько 20:15 години знаходився за своїм місцем мешкання, а саме в квартирі АДРЕСА_3 , де визирнувши у вікно балкону побачив свою дружину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка спілкувалась біля їх під`їзду з раніше невідомими йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Побачивши це ОСОБА_5 , на ґрунті ревнощів, вчинив сварку з останніми, в ході якої він взяв кухонний молоток, та кухоний ніж і вийшов на вулицю, де між ним та раніше невідомими йому ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 продовжився словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_5 , взяв у праву руку заздалегідь приготований кухонний ніж та завдав ним один удар в область грудної клітини та один удар у надлопаткову ділянку ОСОБА_7 . 
Після цього ОСОБА_5 , вважаючи, що він зробив все для позбавлення життя ОСОБА_7 , з місця вчинення кримінального правопорушення втік.
Однак, ОСОБА_5 довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_7 своєчасно було надано первинну медичну допомогу бригадою ШНМД та доставлено до КНП «Міська клінічна багатофункціональна лікарня № 25» ХМР.
Унаслідок протиправних умисних дій ОСОБА_5 , згідно з висновком судово-медичної експертизи від 16.07.2025 № 09/612-С/2025 потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поранення грудної клітини з наявністю рани задньої стінки грудної клітини, що проникає до плевральної порожнини і відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя; та рани у лівій надлопатковій ділянці, що відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у кримінальному правопорушенні частково визнав у частині обставин конфлікту та нанесення ран потерпілому, але заперечив щодо наявності у нього умислу на позбавлення життя потерпілого, зазначив, що не мав наміру позбавляти життя ОСОБА_7 , а хотів лише відбитись від нього, а також застерегти, умислу саме на позбавлення життя не мав. Розказав суду, що вийшов на двір з кухонним молотком та ножем для того, щоб забрати дружину з вулиці, але відійшов від лавки, на якій вона сиділа і у них почався конфлікт з потерпілим. Потерпілий над ним нависав, хватав його за руки, а він ( ОСОБА_5 ) просто відбивався. Куди саме завдавав удари точно не пом`ятає, але розуміє що вони були небезпечними для потерпілого, після нанесення ударів, коли потерпілий перестав на нього нападати пішов з місця де відбувся конфлікт в сторону зупинки загального транспорту, по дорозі десь викинув і молоток і ніж, де саме точно не пом`ятає. Після цього повернувся до дому, хотів взяти сина, щоб продовжувати з`ясовувати стосунки з потерпілим та іншим чоловіком, який був там присутній, але не пішов. Зранку був затриманий поліцією. Кається в тому, що наносив удари потерпілому, але ще раз зазначає, що вбивати його не намагався, та й тілесних ушкоджень не хотів наносити, все це сталось в конфлікті. 
Потерпілий ОСОБА_7 надав суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без його участі. Вподальшому у судовому розгляді участі не брав, викликався до суду належним чином, за повідомленням, наданим стороною обвинувачення наразі ОСОБА_7 , як військовослужбовець визнаний безвісти відсутнім.
Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, повністю доведена зібраними у кримінальному провадженні і дослідженими під час судового провадження доказами, а саме: 
Протоколом огляду місця події від 11.06.2025, з якого вбачається, що з лівого боку від 3-го під`їзду житлового будинку АДРЕСА_4 знаходиться дерев`яна лавка з металевими стійками коричневого (червоного) кольору. Під лавкою на землі, на бордюрі та на самій лавці є плями речовини бурого кольору. З правого боку від лавки знаходяться серветки з речовиною бурого кольору. 
Протоколом огляду місця події від 12.06.2025, з якого вбачається, що позаду від одноповерхового металевого гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , знаходиться металевий кухонний молоток сірого кольору без будь-яких слідів. Молоток знаходиться на бетоні та схилений на задню частину вказаного гаража. Навкруги гаража розташована земельна ділянка, вкрита травою. Інших предметів на цій діялнці не виявлено.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.06.2025 з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 на фото під №1 впізнає особу чоловіка, який 11.06.2025 біля під`їзду №3 будинку АДРЕСА_4 наніс потерпілому два удари ножем в область тулуба.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.06.2025 з якого вбачається, що свідок ОСОБА_8 на фото під №4 впізнає особу чоловіка, який 11.06.2025 за адресою: вул. Косарєва, буд. 7а м. Харків наніс удари ножем потерпілому ОСОБА_7 .
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.06.2025 з якого вбачається, що свідок ОСОБА_10 на фото під №1 впізнає особу чоловіка, який 11.06.2025 за адресою: вул. Косарєва, буд. 7а м. Харків наніс удари ножем потерпілому ОСОБА_7 .
Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.06.2025 та фотознімками до нього, що містяться на СD-R lbcre
Протоколом проведення слідчого експерименту від 26.06.2025, в ході якого потерпілий ОСОБА_7 на місці події за адресою: м. Харків, вул. Косарєва, буд. 7а, вказав на обставини кримінального правопорушення щодо нього. Судом було оглянуто відеозапис до протоколу слідчого експеременту. 
Висновком експерта № 09/612-С/2025, згідно якого у ОСОБА_7 на тілі 11.06.2025 наявні дві рани на тулубі: проникаюче поранення грудної клітини з наявністю рани задньої стінки грудної клітини зліва та рана у лівій надлопатковій ділянці. Виходячи із відомостей протоколу проведення первинної хірургічної обробки та беручи до уваги обставини справи, можна припустити, що обидві рани у ОСОБА_7 були заподіяні одним предметом, який мав гостру поверхню в діючій частині (можливо ножем) та за своїм характером могли бути колото-різаними ранами. Кожна рана могла утворитись внаслідок однократної травматичної дії гострого предмета не пізніше 22-00 11.06.2025, про що свідчить час та дата госпіталізації потерпілого до КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 25» ХМР. Проникаюче поранення грудної клітини з наявністю рани задньої стінки грудної клітини зліва у ОСОБА_7 є ушкодженням, що проникає до плевральної порожнини, що підтверджено протоколом первинної хірургічної обробки ушкоджень (в якому визначений проникаючий характер поранення та встановлений факт, що із рани виділялися кров та повітря) та даними рентгенологічного дослідження № 6914 від 12.06.2025 (в якому встановлено наявність стиснутої до 2/3 лівої легені вільним газом у плевральній порожнині), та відповідно є тяжкими тілесними ушкодженнями, що є небезпечними для життя (п.п. 2.1.1.а, 2.1.2, 2.1.3.й «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6). Рана у лівій надлопатковій ділянці у ОСОБА_7 є легкими тілесними ушкодженнями що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня)(п.п. 2.3.1.а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6). Заподіяння проникаючого поранення грудної клітини з наявністю рани задньої стінки грудної клітини зліва та рани у лівій надлопатковій ділянці ОСОБА_7 за механізмом, на якій він вказує під час проведння з ним слідчого експеримента 26.06.2025, в цілому є можливим.
Випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 8896 від 11.06.2025.
Протоколом огляду предмету від 17.06.2025, в якому було оглянуто футболку потерпілого ОСОБА_7 , з слідами від удару ножем.
Постановою про визнання речовими доказами та здачу їх на зберігання від 17.06.2025, згідно якої визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 12025221180000871 від 12.06.2025 добровільно виданий одяг потерпілого ОСОБА_7 : футболку темно-сірого кольору.
Постановою про визнання речовими доказами та здачу їх на зберігання від 12.06.2025, згідно якої визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 12025221180000871 від 12.06.2025., вилучені у затриманої особи – ОСОБА_5 : футболку світлу зі смугами чорно-синьо-червоного кольорів на плечах; штани спортивні темно-сині з напівлампасами червоного кольору, з написом PUMA, з нашаруванням речовини бурого кольору; літні кросівки чорного кольору, верх в сітку на шнурках. 
Висновком екперта №09-512-С/2025, згідно якого у громадянина ОСОБА_5 , 1973 р.н. садна на правій кисті. Ці пошкодження могли утворитися від дії тупого твердого предмета(ів),за механізмом тертя-ковзання (удар-тертя) і могли бути отримані в строк в межах 1-4 діб до огляду. Цей висновок підтверджується виглядом, характером пошкоджень, а також стадією загоєння саден. За ступенем тяжкості садна викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Висновком експерта № 14-12/693-С/25 від 23.06.2025, з якого вбачається, що на футболці (об`єкти №№1,2) підозрюваного ОСОБА_5 , знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від потерпілого ОСОБА_7 не виключається, оскільки згідно завіреній ксерокопії відповіді №347/0/639-25 від 17.06.2025р. КНП «МКБЛ №25» на запит №66/119-63-272 від 13.06.25р. ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області слідчого майора поліції ОСОБА_11 , група крові гр-на ОСОБА_7 - А (II).
Висновком експерта № 14-12/694-С/25 від 23.06.2025, з якого вбачається, що на спортивних брюках (об`єкти №№1-4) підозрюваного ОСОБА_5 , знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від потерпілого ОСОБА_7 не виключається, оскільки згідно завіреній ксерокопії відповіді №347/0/639-25 від 17.06.2025р. КНП «МКБЛ №25» на запит №66/119-63-272 від 13.06.25р. ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області слідчого майора поліції ОСОБА_11 , група крові гр-на ОСОБА_7 - А (II).
Висновком експерта № 14-12/695-С/25 від 23.06.2025, з якого вбачається, що на кросівках (об`єкти №№1-12) підозрюваного ОСОБА_5 наявність крові не встановлена.
Висновком експерта № 15-12/545-Ц-С/2025 від 23.06.2025, з якого вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи ватного тампону-змиву
(об`єкт №1), на дерев`яному аплікаторі, вилученого в ході огляду місця події від
17.06.2025 за адресою: м. Харків, вул. Косарева, 7-А, навпроти 3 під`їзду,
встановлено, що речовина на тампоні є кров`ю людини. При серологічному
дослідженні, в крові виявлений антиген А і ізогемаглютиніни анти-В. Таким чином,
порівнюючи отримані результати з груповою належністю крові громадянина
 ОСОБА_7 , можна припустити, що дані сліди крові можуть походити від будь-якої
людини з груповою належністю крові А з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі від гр-на ОСОБА_7 .
Висновком судово-психіатрічного експерта №435, згідно з яким ОСОБА_5 на теперішній час хронічного психіатрічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумтсва або іншого хворобливого стану психіки не виявляє, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення ОСОБА_5 перебував в стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Харкова від 13.06.2025 про арешт майна, вилученого під час огляду місця події 11.06.2025.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Харкова від 13.06.2025 про арешт майна, вилученого під час обшуку 12.06.2025.
Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 09.07.2025, складеним на виконання ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Харкова від 20.06.2025 про надання дозволу на тимчасовий досутп до речей і документів 
Медичною картою стаціонарного хворого № 8896 від 11.06.2025, з якої вбачається, що ОСОБА_7 доставлений до КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №25» ХМР з діагнозом проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва.
Також, обставини кримінального правопорушення підтверджені показами свідка ОСОБА_12 , яка була допитана в судовому засіданні та пояснила, що є працівницею бригади невідкладнох допомоги, прибула за викликом до потерпілого ОСОБА_7 , надала йому первинну медичну допомогу та доправила до 25 лікарні. У пацієнта ОСОБА_7 було два ножових поранення, стан середньої тяжкості, пацієнт був при свідомості, однак які він надавав пояснення вже точно не пом`ятає. Надавала йому медичну допомогу в квартирі на АДРЕСА_4 . 
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що на момент події, 11.06.2025 близько 20 години вечора знаходилась біля тртього під`їзду будинку за адресою по АДРЕСА_4 , пила алкогольний напій джин-тонік зі своїми знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які пили пиво. До них вийшла сусідка ОСОБА_13 з другого поверху, яка почала залицятись до хлопців. З вікна другого поверху виглянув сусід, в якому вона впізнала обвинуваченого ОСОБА_5 та почав нецензурною лайкою звертатись до цієї жінки ОСОБА_14 та вимагати, щоб вона піднялась додому. Хлопці (хто саме свідок не пом`ятає) сказали, щоб він закрився та не кричав. Після цього, ОСОБА_5 вийшов на вулицю, при цьому, в одній руці він тримав кухонний молоток для відбивання м`яса, в іншій руці тримав ніж. ОСОБА_7 піднявся з лавки та почав сваритись з ОСОБА_5 , вони один до одного звертались нецензурною лайкою. В процесі конфлікту ОСОБА_5 наніс два удари ножем ОСОБА_7 – один удар в передплічча, другий ззаду під лопатку. З якого боку були нанесені удари свідок не пом`ятає, все відбувалось дуже швидко. Після нанесення ударів обвинувачений відразу пішов з місця події, ОСОБА_5 пішов з ножем та молотком. Вона та свідок ОСОБА_8 допомогли потерпілому піднятись в квартиру, надали першу допомогу та викликали швидку. Більше нічого по суті події пояснити не може.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що 11.06.2025 ввечорі підійшов до третього під`їзду будинку за адресою по АДРЕСА_4 , де вже знаходились його знайомі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , також там був ще один сусід, якого він погано знає і який докурив сигарету та пішов. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 пили алкогольний напій, він також присів на лавку щоб попити пиво. До них вийшла сусідка ОСОБА_13 з другого поверху, яка почала залицятись та намагалась познайомитись. З вікна другого поверху виглянув сусід, в якому свідок впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 та почав нецензурною лайкою звертатись до цієї жінки ОСОБА_14 та вимагати, щоб вона піднялась до дому. ОСОБА_7 сказав, щоб він закрився та забрав свою жінку сам. Після цього, ОСОБА_5 вийшов на вулицю, при цьому, в одній руці він тримав кухонний молоток для відбивання м`яса, в іншій руці тримав ніж. Спочатку ОСОБА_5 направився в сторону ОСОБА_8 та свідок зазначив що він відійшов десь на три метри в сторону, щоб знайти якусь палку або дошку, щоб видбиватись. ОСОБА_7 піднявся з лавки та почав сваритись з ОСОБА_5 . В процесі конфлікту ОСОБА_5 наніс два удари и ножем ОСОБА_7 – один удар в передплічча, другий під лопатку, показав як само були нанесені удари. Після нанесення ударів обвинувачений відразу пішов з місця події. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 допомогли потерпілому піднятись в квартиру, надали першу допомогу. Більше нічого по суті події пояснити не може.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що є дружиною обвинуваченого, 11.06.2025 ввечорі вона посварилась вдома зі своїм чоловіком, ОСОБА_5 , взяла сумку та вийшла на вулицю. Біля під`їзду будинку, де вони з обвинуваченим проживали, на лавці, тоді вже знаходились потерпілий ОСОБА_7 свідок ОСОБА_9 , також там був ще один чоловік, всіх їх свідок погано знає, просто бачила. Вона почала з цими особами розмовляти, сіла на лавку та почала шукати телефон в сумці. З вікна другого поверху виглянув її чоловік та почав звертатись до неї та вимагати, щоб вона піднялась додому. ОСОБА_7 почав нецензурно ображати чоловіка. Після цього, ОСОБА_5 вийшов на вулицю, але вже було дуже темно і свідок не пом`ятає що далі сталося, пом`ятає тільки, що чоловік пройшов поряд з лавкою десь на три метри, а за ним пішов потерпілий і у них почалась сварка, самого моменту нанесення ударів свідок не бачила. Потім побачила потрепілого в крові та запропонувала викликати швидку, її чоловік при цьому пішов кудись в інший бік, а вона пішла відразу додому. Більше нічого пояснити не може. 
Оцінивши зібрані під час кримінального провадження та досліджені в судовому провадженні докази, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме, коли особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення умисного протиправного заподіяння смерті людині до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Суд критично оцінює доводи захисту та покази обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він вчинив кримінальне правопорушення у стані сильного душевного хвилювання, не мав наміру вбивати ОСОБА_7 , а тільки хотів відбитись від ОСОБА_7 , те, що його умислом охоплювалось тільки нанесення тілесних ушкоджень. Суд враховує як те, куди саме були нанесені удари ножем, адже нанесення проникаючого удару ножем в область грудної клітини, передбачає можливе проникнення, як до плевральної порожнини, так і до життєво важливих органів, включаючи легені та серце, що є очевидно небезпечним для життя потрепілого і може мати прямим наслідком спричининення смерті. Крім того, у ОСОБА_5 в момент нанесення ножевого поранення потерпілому був в іншій руці молоток, тож, на думку суду, якщо б ОСОБА_5 не мав наміру спричинити смерть потерпілому, навіть для того, щоб запобігти таким можливим наслідкам, міг для нанесення тілесних ушкоджень використати саме молоток, однак обвинуваченим було використано саме ніж, а удари були нанесені в небезпечні дялнки тіла потерпілого. Також, після нанесення ударів обвинувачений не намагався надати потерпілому будь-якої допомоги, до наслідків своїх дій поставився байдуже та пішов з місця події. 
Відповідно ч. 1 ст. 115 КК умисним вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, направленість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події і після неї, їх стосунки.
При відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим. Визначити, які конкретні злочинні наслідки своїх дій передбачав винуватий і бажав їх настання, можна лише за ретельного аналізу складу вчиненого злочину і виявлення його елементів та всіх обставин кримінального провадження. Характерною ознакою прямого умислу є також бажання настання злочинного наслідку, що був задуманий. У такого роду бажанні знаходить своє вираження вольова ознака умислу як його найважливіша і відмінна риса. Наявністю бажання настання злочинного наслідку при вчиненні злочину з матеріальним складом прямий умисел відрізняється від інших форм і видів вини. Бажання, як вольове начало, перебуває в нерозривній єдності із свідомістю особи, яка діяла з прямим умислом, і її здатністю передбачити наслідки свого діяння.
Згідно ч. 1 ст. 15 КК замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Наслідки, які не настали, інкримінуються особі в тому разі, якщо вони були включені в ціль її діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, вона не могла й вчиняти замаху на їх досягнення.
Якщо умисне вбивство може бути вчинено як з прямим, так і з непрямим умислом, то замах на умисне вбивство можливий лише з прямим умислом, тобто коли вчинене свідчило про те, що винний усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій, передбачав можливість або неминучість настання смерті іншої людини і бажав її настання, однак смертельний результат не настав з незалежних від нього обставин. 
Дослідивши всебічно, повно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору його належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору їх взаємозв`язку та достатності для підтвердження чи спростування обвинувачення, суд дійшов висновку про повну доведеність обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_7 .
Про вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 дій з умислом на заподіяння смерті потерпілому свідчить уся сукупність встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.
Суд вважає, що вчинення злочину не було викликано поведінкою потерпілого, адже обвинувачений, виходячи з квартири, тримаючи в руці ніж та молоток, вже мав намір на продовження конфлікту, при цьому спричинення смерті ОСОБА_7 охоплювалось його умислом, зокрема і з огляду на ці предмети, суд критично ставиться до показів обвинуваченого щодо того, що він просто відбивався та не пам`ятає як саме були нанесені удари, адже ударів було всього два, і про перший обвинувачений також розказав, що наносив його зі спини потерпілого. Суд вважає, що спричинення ножового поранення, могло викликати смерть та наслідки своїх дій. Викладене свідчить, що обвинувачений свідомо бажав смерті потерпілого, наніс удар з прикладанням значної сили, що зокрема призвело до проникаючого поранення грудної клітини з наявністю рани задньої стінки грудної клітини зліва у ОСОБА_7 з проникненням до плевральної порожнини, а тому його дії містять ознаки саме закінченого замаху на умисне вбивство. При цьому, суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, судом враховується локалізація удару, який спричинений ножем, де розміщено життєво важливі органи. Тобто, дії ОСОБА_5 , містять всі ознаки закінченого замаху на вбивство.
Враховуючи, що, хоча потерпілий і був живий, але вже були наявні рани та кров на ньому, вважаючи, що ним виконані усі дії, необхідні для заподіяння їй смерті, та розуміючи неможливість подальшого їх продовження у зв`язку з очевидним втручанням сторонніх осіб, ОСОБА_5 припинив свої дії та пішов, а потерпілому своєчасно була надана необхідна медична допомога.
На думку суду, саме ці обставини і стали тими причинами, які не залежали від волі обвинуваченого і не дозволили йому довести до кінця реалізацію його умислу на протиправне заподіяння смерті потерпілому. 
Отже зазначене кримінальне правопорушення слід кваліфікувати саме за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на вбивство.
При призначенні обвинуваченому міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення та відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, працює, має сім`ю. 
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено. 
Обставин, які пом`якшують покарання, що призначається обвинуваченому, в кримінальному провадженні не встановлено.
При цьому, суд вважає за неможливе застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 вимог ст. 69 КК України, оскільки у судовому розгляді не встановлено наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Суд вважає, що для виправлення обвинуваченого, а також з метою запобігання можливості вчинення ним нових кримінальних правопорушень, йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої йому статті. Також, судом враховано, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має сталі соціальні зв`язки, та кається в спричиненні шкоди потерпілому. 
Також, суд враховує ч.3 ст.68 КК України, згідно з якою за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Кримінальним правопорушенням завдано фізичної шкоди потерпілому ОСОБА_7 у вигляді нанесення йому тілесних ушкоджень. 
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 було обрано згідно з Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Харкова від 13.06.2025 у справі №644/5211/25 у вигляді тримання під вартою, та було продовжено ухвалами суду, останній раз згідно з Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 10.03.2026 у справі №644/6606/25 до 08.05.2026.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд залишає без змін до набрання вироком законної сили.
Процесуальних витрат сторонами не заявлено.
Арешт, накладений ухвалами слідчого судді у кримінальному провадженні, суд вважає необхідним скасувати.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Керуючись ст. ст. 373, 374, ч. 15, ст. 615 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.
Строк відбування ОСОБА_5 , призначеного покарання рахувати з дня його фактичного затримання – 12.06.2025 року, і зарахувати ОСОБА_5 у відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 12.06.2025 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. 
До набрання вироком законної сили обраний у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання його під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - залишити без змін.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Харкова від 13.06.2025 у справі №644/5189/25 та накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Харкова від 13.06.2025 у справі №644/5210/25.
Речові докази, речовину бурого кольору, яка поміщена на ватну паличку та опечатано до паперового пакету НПУ - знищити, молоток металевий кухонний, який упакований до паперового пакету НПУ, футболку світлу зі смугами чорно-синьо-червоного кольорів на плечах; штани спортивні темно сині, з червоного кольору напівлампасами, з написом PUMA за нашаруванням речовини бурого кольору; літні кросівки чорного кольору, верх в сітку на шнурках – повернути володільцям майна.

Копію повного тексту вироку вручити прокурору, захисникам та обвинуваченому негайно після його проголошення.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуюча суддя      ОСОБА_15