ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року 
м. Київ

cправа № 918/1073/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мачульський Г. М. - головуючий, Краснов Є. В., Рогач Л. І.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК"
на постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 04.02.2026 (колегія суддів: Павлюк І. Ю. - головуючий, Розізнана І. В., Крейбух О. Г.) та ухвалу Господарського суду Рівненської області від 08.12.2025 (суддя Політика Н. А.)
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК"
до Комунального підприємства "Дубноводоканал" Дубенської міської ради
про стягнення коштів
у справі за позовом керівника Дубенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Дубенської міської ради
до Комунального підприємства "Дубноводоканал" Дубенської міської ради
Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК"
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:
1. Обставини справи
1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК" звернулося до Господарського суду Рівненської області із зустрічною позовною заявою до Дубенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Дубенської міської ради та Комунального підприємства "Дубноводоканал" Дубенської міської ради, у якій просило:
- застосувати правові наслідки недійсності нікчемного правочину - договору про постачання електричної енергії споживачу № 134 від 10.01.2024, укладеного Комунальним підприємством "Дубноводоканал" Дубенської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК", застосувавши двосторонню реституцію;
- стягнути з Комунального підприємства "Дубноводоканал" Дубенської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК" грошові кошти в сумі 4 282 965,28 грн, як різницю між ринковою вартістю поставленої електричної енергії (14 596 961,26 грн з ПДВ) та сумою раніше фактично здійснених розрахунків споживачем за електричну енергію (10 313 995,98 грн з ПДВ).
2. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2.1. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 08.12.2025, залишеною без змін постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 04.02.2026, зустрічну позовну заяву повернуто позивачу за зустрічним позовом.
2.2. Судові рішення мотивовані тим, що зустрічний позов пред`явлений до особи, яка не є позивачем за первісним позовом, тобто за суб`єктним складом позов не є зустрічним, що є підставою для його повернення.
3. Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи
3.1. У касаційній скарзі заявник просить скасувати вище вказані судові рішення та направити справу до суду першої інстанції для відкриття провадження у справі.
3.2. На обґрунтування касаційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржувані судові рішення прийняті з порушенням норм процесуального права. Заявник касаційної скарги вказує, що суди не дослідили взаємопов`язаності первісного та зустрічного позовів, оскільки спільний їх розгляд є доцільним, так як спір виник з одних правовідносин, а саме з договору про постачання електричної енергії споживачу від 10.01.2024 № 134, тому задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову; стаття 180 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не конкретизує суб`єктний склад зустрічного позову, а має імперативну вказівку лише щодо взаємопов`язаності і спільного розгляду з первісним позовом. При цьому заявник вказує на правові висновки, які викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 910/2987/18 та у постановах Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 908/1688/20, від 18.11.2021 у справі № 910/3310/21, від 17.05.2021 у справі № 910/18778/20, які не враховані судами попередніх інстанцій під час ухвалення оскаржуваних судових рішень.
3.3. У касаційній скарзі скаржник вказує, що вищенаведена норма (стаття 180 ГПК України) не конкретизує суб`єктний склад зустрічного позову, а має імперативну вказівку лише щодо взаємопов`язаності і спільного розгляду з первісним позовом, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Будь-яка вказівка на те, що зустрічний позов може бути поданий лише до позивача, відсутня, а суб`єктний склад зустрічного позову не може тлумачитися звужено, якщо це прямо не передбачено законом.
3.4. Керівник Дубенської окружної прокуратури у відзиві на касаційну скаргу, посилаючись на правильне застосування судами норм чинного законодавства, зазначив про безпідставність доводів та вимог, викладених у касаційній скарзі, у зв`язку з чим просив відмовити у її задоволенні.
4. Мотивувальна частина
4.1. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог, викладених у касаційній скарзі, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
4.2. Згідно статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
4.3. Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
4.4. Так, статтею 1 ГПК України унормовано, що цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.
4.5. За приписами статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.
4.6. Пунктом 3 частини другої статті 46 ГПК України визначено, що, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.
4.7. Згідно з вимогами частин першої, другої статті 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
4.8. Отже, із наведених положень процесуального законодавства вбачається, що відповідачем за зустрічним позовом має бути особа, яка подала первісний позов а не інший учасник справи, а позов, який скаржник вважає зустрічним, є самосійним позовом.
4.9. У пунктах 5.15 - 5.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
4.10. Отже, навіть у випадку, коли відповідач за первісним позовом звертається до суду заявляючи зустрічний позов до позивача за первісним позовом, вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду якщо наявна його взаємопов`язаність із первісним позовом і вбачається доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, тому навіть звернення із зустрічним позовом до позивача за первісним позовом не завжди є підставою для об`єднання їх судом в одне провадження.
4.11. Також Велика Палата Верховного Суду у пункті 45 постанови від 20.03.2019 у справі № 910/2987/18 (на яку посилається скаржник) вказала, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
4.12. Зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що суди попередніх інстанцій, вирішуючи питання про доцільність спільного розгляду зустрічного позову з первісним, виходили з того, що позивачем у цій справі є Дубенська міська рада, оскільки позовна заява подана прокурором в інтересах держави в особі цієї ради. В той же час, зустрічний позов Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК" пред`явило до Дубенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Дубенської міської ради та Комунального підприємства "Дубноводоканал" Дубенської міської ради.
4.13. Враховуючи викладене, суди констатували, що за суб`єктним складом позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК" не є зустрічним, тому спільний розгляд вказаних позовів не є доцільним.
4.14. Колегія суддів вважає наведені висновки судів такими, які ґрунтуються на правильному застосовуванні положень статті 180 ГПК України, у зв`язку з чим зустрічний позов підлягав поверненню на підставі частини шостої статті 180 ГПК України.
4.15. Щодо посилань скаржника на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду у наведених ним справах, колегія суддів зазначає, що ці висновки не спростовують і не суперечать висновкам судів попередніх інстанцій у цій справі. Зазначені рішення стосуються загальних підходів до визначення взаємопов`язаності позовів, тому такі посилання скаржника колегією суддів відхиляються.
4.16. Частиною шостою статті 180 ГПК України регламентовано, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.
4.17. Отже, доводи, викладені у касаційній скарзі, висновків судів не спростовують.
4.18. Відповідно до статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
4.19. Враховуючи викладене підстав для зміни чи скасування судового рішення за мотивів та доводів, наведених у касаційній скарзі, Суд не вбачає.
4.20. Згідно з приписами статті 129 ГПК України судові витрати за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК" залишити без задоволення, а постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 04.02.2026 у справі № 918/1073/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Л. І. Рогач

Є. В. Краснов