Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2026 р.         Справа № 596/1724/25
Провадження № 2/596/214/2026 Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого Лисюк І.О. 
за участю секретаря Рудніцької О.П.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Гусятинського районного суду Тернопільської області в смт. Гусятин за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ''Мілоан'' в інтересах якого діє представник - Колеснікова Ірина Олександрівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю ''Мілоан'' -Колесникова І.О. звернулася з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та просить стягнути з Відповідача - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (код ЄДРПОУ: 40484607, адреса: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська 17-21) 14100.0 грн. - заборгованість по кредиту; 10355,81 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 9450.0 грн. - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 7500.0 грн. - заборгованість за неустойкою; 4 690,57 грн. - сума інфляційного збільшення. Стягнути заборгованість за Договором №9178041 у розмірі 9 709 гривень 85 копійок, яка складається з наступного: 2400.0 грн. - заборгованість по кредиту; 1680.0 грн. - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 4000.0 грн. - заборгованість за неустойкою; 1 629,85 грн. - сума інфляційного збільшення. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (код ЄДРПОУ: 40484607, адреса: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська 17-21) судові витрати у розмірі 12 422, 40 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.09.2024 р. між ТОВ "МІЛОАН" та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 101064126, за умовами якого відповідач отримав 15 000,00 грн. строком на 345 дні, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. 
Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2 .
У той же час, 09.11.2024 р. між ТОВ "МІЛОАН" та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 9178041 зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором.
Відповідно до п.1.2. Сума (загальний розмір) кредиту становить 2400,00.
Згідно з п.1.3. Кредит надається загальним строком на 345 днів за умови виконання Позичальником Графіку платежів, з 09.11.2024 (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів.
Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2 , що підтверджується наданим платіжним дорученням та довідкою про переказ грошових коштів.
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, надавши йому, визначені договорами кредитні кошти, натомість відповідач не виконав умови Кредитних договорів. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість:
- за Договором №101064126 становить 41405,81 гривень, яка складається з:
14100.0 грн. - заборгованість по кредиту
10355,81 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом
9450.0 грн. - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту
7500.0 грн. - заборгованість за неустойкою.
Відповідач прострочив виконання зобов`язання з 06.11.2024 року, відтак період який підлягає обрахунку інфляційних витрат становить: 06.11.2025 - 15.12.2025 року і складає: 41 405,81 х 1.11328298 - 41 405,81 = 4 690,57 грн. Загальна сума заборгованості Відповідача з інфляційним збільшенням за Договором №101064126 становить 46 096 гривень 38 копійок.
- за Договором №9178041 становить 8080,00 гривень, яка складається з:
2400.0 грн. - заборгованість по кредиту
1680.0 грн. - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту
4000.0 грн. - заборгованість за неустойкою.
Відповідач прострочив виконання зобов`язання з 06.08.2025 року, відтак період який підлягає обрахунку інфляційних витрат становить: 06.08.2025 - 15.12.2025 року і складає: 8 080,00 х 1.20171356 - 8 080,00 = 1 629,85 грн. Загальна сума заборгованості Відповідача з інфляційним збільшенням за Договором становить 9 709 гривень 85 копійок.
Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити.
Ухвалою про відкриття провадження від 22.12.2025 позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Учасникам справи роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до приписів ЦПК України. Витребувано в Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» письмові докази, які становлять банківську таємницю.
23 січня 2026 року на адресу суду надійшла витребувана інформація.
Згідно прохальної частини позовної заяви представник позивача просить проводити розгляд справи без участі представника.
Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлявся судом про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін шляхом направлення ухвали суду від 22.12.2025 рекомендованим листом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем реєстрації згідно приписів ст.128 ЦПК України, про що свідчить розписка про отримання зворотнього повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило.
Згідно з вимогами ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд встановив, що 19.09.2024 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №101064126, який підписано відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 155452.
Згідно п. 1.1 Договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3 Договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2 Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.
Відповідно до п. 1.2 Договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 15 000 грн.
Згідно п. 1.3 Договору, кредит надається загальним строком на 345 днів за умови виконання позичальником графіку платежів з 19.09.2024. Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється графіком платежів.
Відповідно до п. 1.4 Договору, повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватись позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до графіку платежів, наведеному у додатку №1 до договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання графіку платежів) 30.08.2025 (дата остаточного погашення заборгованості).
Згідно п. 1.5 Договору, загальні витрати позичальника за кредитом складають 49826,25 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 64826,25 грн.
Відповідно до п. 1.5.3 Договору, проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 220 % річних на фактичну заборгованість кредитом.
Згідно п. 1.5.3 Договору, проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 220 % річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів. Нараховані згідно п. 1.5.3 та 1.5.4 договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування складатимуть 24926,25 грн.
Відповідно до пункту 2.1. договору, кредит надається позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2 .

Згідно із пунктом 6.1. договору, цей кредитний договір укладався в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МІЛОАН» та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
За змістом п. 6.3. договору, позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами, та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил.
Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким до сплати 30.08.2025 визначено 64826,25 грн., з яких 15 000 грн. сума кредиту; 24926,25 грн. проценти за користування кредитом, 1800 грн. комісія за надання кредиту.
Згідно платіжного доручення №95149392 від 19.09.2024, та Квитанції ID 2520255967 на картку НОМЕР_2 19.09.2024 року о 17:35 год. було перераховано грошові кошти в сумі 15000,00 грн, призначення: кошти згідно договору № 101064126.
ТОВ «Мілоан» надав відомості про щоденні нарахування та погашення із зазначенням дати операції та суми за договором № 101064126.
Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за Договором №101064126 від 19.09.2024 року у розмірі 46 096 гривень 38 копійок, яка складається з наступного:
14100.0 грн. - заборгованість по кредиту;
10355,81 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;
9450.0 грн. - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту;
7500.0 грн. - заборгованість за неустойкою;
4 690,57 грн. - сума інфляційного збільшення.
Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Для заявлення стягнення інфляційних витрат встановлений загальний строк позовної давності.
Відповідач прострочив виконання зобов`язання з 06.11.2024 року, відтак період який підлягає обрахунку інфляційних витрат становить: 06.11.2025 - 15.12.2025 року і складає: 41 405,81 х 1.11328298 - 41 405,81 = 4 690,57 грн.
Крім того, 09.11.2024 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №9178041, який підписано відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 513255.
Згідно п. 1.1 Договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3 Договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2 Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.
Відповідно до п. 1.2 Договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 2400 грн.
Згідно п. 1.3 Договору, кредит надається загальним строком на 345 днів за умови виконання позичальником графіку платежів з 09.11.2024. Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється графіком платежів.
Відповідно до п. 1.4 Договору, повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватись позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до графіку платежів, наведеному у додатку №1 до договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання графіку платежів) 20.10.2025 (дата остаточного погашення заборгованості).
Згідно п. 1.5 Договору, загальні витрати позичальника за кредитом складають 7992 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 10392 грн.
Відповідно до п. 1.5.3 Договору, проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 0,0010 % річних на фактичну заборгованість кредитом.
Згідно п. 1.5.3 Договору, проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 0,0010 % річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів. Нараховані згідно п. 1.5.3 та 1.5.4 договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування складатимуть 0,00 грн.
Відповідно до пункту 2.1. договору, кредит надається позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2 .
Згідно із пунктом 6.1. договору, цей кредитний договір укладався в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МІЛОАН» та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
За змістом п. 6.3. договору, позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами, та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил.
Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким до сплати 20.10.2025 визначено 10392 грн., з яких 2400 грн. сума кредиту; 3257,21 грн. проценти за користування кредитом, 600 грн. комісія за надання кредиту.
Згідно платіжного доручення №142781225 від 09.11.2024, та ловідки ТОВ «ФК» Контрактовий дім» на картку НОМЕР_2 09.11.2024 року о 18:41 год. було перераховано грошові кошти в сумі 2400 грн, призначення: кошти згідно договору № 9178041.
ТОВ «Мілоан» надав відомості про щоденні нарахування та погашення із зазначенням дати операції та суми за договором № 9178041.
Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за Договором №9178041 у розмірі 9 709 гривень 85 копійок, яка складається з наступного:
2400.0 грн. - заборгованість по кредиту;
1680.0 грн. - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту;
4000.0 грн. - заборгованість за неустойкою;
1 629,85 грн. - сума інфляційного збільшення.
Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Для заявлення стягнення інфляційних витрат встановлений загальний строк позовної давності.
Відповідач прострочив виконання зобов`язання з 06.08.2025 року, відтак період який підлягає обрахунку інфляційних витрат становить: 06.08.2025 - 15.12.2025 року і складає: 8 080,00 х 1.20171356 - 8 080,00 = 1 629,85 грн.
11.04.2025 позивачем на адресу відповідача скеровувалась письмова вимога, щодо дострокового погашення заборгованості за кредитними договорами №95149392 від 19.09.2024 та №9178041 від 09.11.2024. Однак, станом на день розгляду справи, вказана вимога відповідачем була проігнорована, зобов`язання за кредитним договором належним чином ним не виконано.
Як вбачається з відповіді АТ «ПриватБанк», що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 ( НОМЕР_4 ). Номер телефону який знаходиться/знаходився в банку та на який відправляється інформація про підтвердження операцій станом на 15-01-2026 р.: фінансовий номер телефону НОМЕР_5 . 
Із виписок по рахунку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_4 ) за період 19-09-2024 - 2.1-09-2024 та 09-11-2024 -11-11-2024 р. вбачається надходження коштів 19.09.2024 року в сумі 15000 грн та 09.11.2024 року в сумі 2400 грн.
Отже, з укладенням договору у позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки за договором у строки та в розмірах чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками.
При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши йому, визначені договором кредитні кошти, натомість відповідач ОСОБА_1 взяті на себе за договором зобов`язання перед ТОВ «Мілоан» не виконав, оскільки належним чином не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, та проценти за користування кредитом. У зв`язку з порушенням виконання умов кредитного договору у відповідача ОСОБА_1 утворилась заборгованість.
Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Саме такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10.2014 у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18.
Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 5 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 (провадження №12-16гс22), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Прострочення виконання позичальником зобов`язання з повернення кредиту є підставою лише для притягнення його до цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов`язання, передбаченої ст.625 ЦК України. Адже регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними в його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні.
Аналогічна правова позиція була викладена також в п.6.28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 лютого 2020 року у справі №912/1120/16.
З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, приймає вказаний розрахунок позивача, як належний та допустимий доказ.
За змістом ст.ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наведений вище розрахунок, або зобов`язання по сплаті нарахованої суми, відповідачем не надано.
Щодо стягнення комісії за кредитним договором №101064126 від 19.09.2024, Суд зазначає наступне.
Згідно виписки з особового рахунка за кредитним договором №101064126 від 19.09.2024, заборгованість ОСОБА_1 за комісіями становить 9450 грн., за кредитним договором №9178041 від 09.11.2024, заборгованість ОСОБА_1 за комісіями становить 1680 грн.
Однак, на думку суду, відсутні законні підстави для стягнення із відповідача заборгованості за комісіями з огляду на наступне.
Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21).
Щодо вимоги ТОВ «Мілоан» про стягнення 7500 грн неустойки за кредитним договором №101064126 від 19.09.2024 та 4000 грн за кредитним договором №9178041 від 09.11.2024 , то суд вважає її такою, що не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022«Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який продовжувався Указами Президента України № 133/2022від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, № 757/2022 від 07 листопада 2022 року, № 58/2023 від 06 лютого 2023 року, № 254/2023 від 01.05.2023 року і діє по цей час.
Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України є чинними.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України.
Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України(частина 2 статті 4 ЦК України).
Отже, частина друга статті 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів. До того ж такий спосіб вирішення колізії норм ЦК України з нормами інших законів - з констатацією пріоритету норм цього Кодексу над нормами інших законів підтримувався як Конституційним Судом України (Рішення від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012), так і Верховним Судом України (постанови від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, від 16 грудня 2015 у справі № 6-2023цс15). Вказане узгоджується і з правовою позицією, висловленою у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 (пункт 69)).
Також, Верховний Суд вже викладав висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанови Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), від 12.02.2025 № 758/5318/23 (провадження № 61-15103св24), згідно яких, тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З аналізу положень пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» та статей 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, можна дійти висновку про те, що на договір про споживчий кредит, укладений між сторонами у справі, розповсюджується дія пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, а відтак позичальник ОСОБА_1 звільняється від обов`язку сплати на користь позикодавця неустойки за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24 лютого 2022 року, а нарахований позикодавцем штраф, що передбачений відповідним договором, підлягає списанню позикодавцем.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що вимоги позивача в частині про стягнення із ОСОБА_1 , неустойки в розмірі 7500 грн за кредитним договором №101064126 від 19.09.2024 та 4000 грн за кредитним договором №9178041 від 09.11.2024 , нарахованої внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.
Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідача відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості (висновки ВС у постанові від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18).
Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ТОВ «МІЛОАН» підлягають до частково задоволення шляхом стягнення із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «МІЛОАН» заборгованості: за договором про споживчий кредит №101064126 від 19.09.2024 в сумі 29146,38 грн., з яких: - заборгованість за сумою кредиту 14100 грн.; - заборгованість за відсотками 10355,81 грн; - сума інфляційного збільшення - 4690,57 грн; за договором про споживчий кредит № 9178041 від 09.11.2024 в сумі 4029,85 грн., з яких: - заборгованість за сумою кредиту 2400 грн.; - сума інфляційного збільшення - 1629,85 грн, а всього на загальну суму 33176,23 грн. оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, відповідно до умов укладених договорів споживчого кредиту.
У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
Отож, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 1440,12 грн, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81 141, 258, 259, 263- 265, 289, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ''Мілоан'' (ЄДРПОУ 40484607, адреса 04107, м. Київ, вул. Багговутівська 17-21, ел. пошта info@miloan.ua) в інтересах якого діє представник - Колеснікова Ірина Олександрівна (РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: м.Київ, вул. О.Мишуги, 10/а/с №1, поштовий індекс 02034, ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) до ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ''Мілоан'' (ЄДРПОУ 40484607, адреса 04107, м. Київ, вул. Багговутівська 17-21, заборгованість:
- за договором про споживчий кредит №101064126 від 19.09.2024 в сумі 29146,38 грн., з яких: - заборгованість за сумою кредиту 14100 грн.; - заборгованість за відсотками 10355,81 грн; - сума інфляційного збільшення - 4690,57 грн, 
- за договором про споживчий кредит № 9178041 від 09.11.2024 в сумі 4029,85 грн., з яких: - заборгованість за сумою кредиту 2400 грн.; - сума інфляційного збільшення - 1629,85 грн.
Всього підлягає стягненню заборгованість за договорами на загальну суму 33 176 (тридцять три тисячі сто сімдесят шість) грн. 23 коп. В задоволенні решти вимог, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ''Мілоан'' (ЄДРПОУ 40484607, адреса 04107, м. Київ, вул. Багговутівська 17-21, суму сплаченого судового збору у розмірі 1440,12 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю ''Мілоан'', ЄДРПОУ 40484607, адреса 04107, м. Київ, вул. Багговутівська 17-21.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 09.04.2026.

Суддя Ірина ЛИСЮК