ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/777/26 Справа № 205/18783/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Скрипник К. О. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста  О. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 березня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І. розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Саєнка О.М. на постанову Новокодацького районного суду міста Дніпра від 22 січня 2026 року, відносно: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,- 
за участі в залі суду- адвоката Саєнка О.М.

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір. 
При обставинах, встановлених місцевим судом, відповідно до вказаного протоколу ОСОБА_1 24 листопада 2025 року о 12.26 год., в м. Дніпро на вул. Набережна Заводська, біля буд. 19, керував транспортним засобом – автомобілем «Dacia Logan», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, на вимогу працівників поліції пройти медичний огляд в установленому порядку в медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України. 
В апеляційній скарзі представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Саєнко О.М. просить скасувати постанову про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі.
Вимоги апеляційної скарги по суті мотивує тим, що:
- ОСОБА_1 не керував транспортним засобом;
-відсутні ознаки сп`яніння;
-відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за недоведеністю факту керування, не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності;
-вимога пройти огляд на стан сп`яніння була неправомірною, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.
В судовому засіданні адвокат Саєнко О.М. підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, виходжу з наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. 
При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції, вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 522287 від 24 листопада 2025 року, складним у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; рапортом інспектора УПП від 24 листопада 2025 року, відповідно до якого, було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук,не природня блідість. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмові від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП. 
Доводи представника про те, що  ОСОБА_1  не керував транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, саме  ОСОБА_1  керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, протокол підписано  ОСОБА_1 , зауважень не мав. 
Твердження про те, що  відсутні ознаки сп`яніння, не приймаються до уваги, оскільки перелік ознак алкогольного сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, який підписано Каленніковим Є.Я. без зауважень.
Твердження представника про те, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за недоведеністю факту керування, не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, є безпідставними, оскільки відповідно до протоколу ОСОБА_1 керував транспортним засобом, про що поставив свій підпис.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що вимога пройти огляд на стан сп`яніння була неправомірною, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, також не заслуговує на увагу, оскільки протокол підписаний останнім, будь-яких зауважень чи заперечень щодо викладених у ньому обставин під час його складання внесено не було.
За таких обставин доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, спростовуються матеріалами справи та не дають підстав вважати вимогу працівників поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння неправомірною. 
Посилання захисника на те, що автомобіль не перебував у русі, не спростовує встановленого факту керуванням автомобілем та не спростовують висновків суду першої інстанції.
З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом. 
З огляду на викладене, накладене на  ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін. 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Саєнка О.М., - залишити без задоволення.
Постанову Новокодацького районного суду міста Дніпра від 22 січня 2026 року, відносно ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя       О.І. Корчиста