Справа № 675/1638/25 
Провадження № 2/675/164/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" березня 2026 р. м. Ізяслав
Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді - Пашкевича Р. В.,
за участю: секретаря судового засідання – Гедзенюк В. В.,
представника позивача – Німченко А. Р.,
представника відповідача – адвоката Кедруна Л. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Ізяслав цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,
В С Т А Н О В И В :
У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі ТОВ «Факторинг Партнерс») звернулось суду з позовом та просило ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за:
- договором про споживчий кредит №3635843 в розмірі 8402,19 грн.;
- договором позики №77798567 в розмірі 9563,63 грн., а всього 17965,82 грн., а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог товариство вказувало, що 22.09.2021 року ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит №3635843.
24.09.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 уклали договір позики №77798567.
Вказані договори були підписані електронним підписом позичальника, який, зокрема, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на його номер телефону, що підтверджується умовами договорів, реквізитами та підписами сторін.
За загальними умовами вказаних договорів позичальник ОСОБА_1 отримав кошти на умовах платності користування та зобов`язався повернути кошти, сплатити проценти та комісію за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами.
Однак, в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення, наданих йому коштів.
22.02.2022 року укладено договір №22/02/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №77798567, вказаним у Реєстрі боржників, укладеними з ОСОБА_1 
10.01.2023 року укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77798567,вказаним у Реєстрі боржників, укладеним з ОСОБА_1 
28.08.2025 року укладено договір №28-08/25, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило позивачуТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77798567, вказаним у Реєстрі боржників, укладеними з ОСОБА_1 .
Крім того, 26.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем укладено договір факторингу №26-07/2024, відповідно до умов яких до останнього перейшло право грошової вимоги, в тому числі, за договором позики №77798567 від 24.09.2021 року, що підтверджується копією реєстру боржників до вказаного договору факторингу. У цьому реєстрі заборгованість за зазначеним договором позики вказана в розмірі 8402,19 грн.
Таким чином, за вказаними договорами факторингу до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 по вищевказаних договорах.
Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач свого зобов`язання щодо повернення наданих йому позик належним чином не виконував, а тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вищевказану заборгованість за кредитними договорами, а також судові витрати та витрати на правову допомогу.
Ухвалою суду від 01.10.2025 року прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано сторонам по справі подати відзив та відповідь на відзив.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в позові.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неприбуття суд не повідомив, відзив на позов не подав.
Представник відповідача – адвокат Кедрун Л. С. в судовому засіданні підтвердив факт зарахування коштів на картковий рахунок відповідача за спірними договорами. При цьому, частково визнав вимоги щодо наявної заборгованості ОСОБА_1 лише в межах тридцятиденного терміну по кожному з кредитних договорів. Матеріали справи не містять доказів, що позичальник укладав додаткові угоди для пролонгації дії кредитних договорів, тому такі нарахування є незаконними і не підлягають задоволенню.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22.09.2021 року відповідач ОСОБА_1 подав до ТОВ «Мілоан» в електронному вигляді Анкету-заяву на кредит №3635843, в якій зазначені сума кредиту – 5000,00 грн; строк кредиту 30 днів; складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту – 550,00 грн, яка нараховується одноразово за ставкою 11% від суми кредиту за договором, проценти за користування кредитом 1875,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; сума до повернення – 7425,00 грн.
22.09.2021 року на мобільний номер телефону відповідача був наданий одноразовий ідентифікатор «W59013», при введенні якого ОСОБА_1 підтвердив прийняття умов договору №3635843 від 22.09.2021 року, що стверджується Довідкою про ідентифікацію.
Таким чином, 21.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» (далі Позикодавець) та ОСОБА_1 (далі Позичальник) укладено договір про споживчий кредит №3635843 (індивідуальна частина) (далі Кредитний договір) у електронній формі, згідно якого відповідачу надано кредит у визначеному розмірі.
Пунктом 1.1. Кредитного договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. договору, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором.
Відповідно до умов Кредитного договору Позичальник отримав кредит у сумі 5000,00 грн, який надається строком на 30 днів з 22.09.2021 року з кінцевим терміном повернення не пізніше 22.10.2021 року зі сплатою комісії за надання кредиту 550,00 грн, яка нараховувалася за ставкою 11% від суми кредиту одноразово та процентів за користування коштами в розмірі 1875,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредиту. Розрахунок сукупної вартості кредиту зазначено в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору та становить 7425,00 грн
Пунктом 2.1 Договору передбачено, що кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Згідно з п. 6.1 Кредитного договору він укладається в електронній формі в особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Пунктом 6.2. Кредитного договору передбачено, що розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене Позичальником через сайт Товариства або у SMS-повідомленні з мобільного тедефонного номеру Позичальника на номер НОМЕР_1 . Після укладення цей Кредитний договір надається Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству.
Приймаючи пропозицію Товариства про укладення цього кредитного Договору Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком розрахунків) Кредитного договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору; він не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність Позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього Договору про які він не повідомив Товариство (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана Товариству, в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повного, актуальною та достовірною; він відповідає вимогам Заявника, що встановлені розділом 2 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору (п. 6.3).
Згідно п.п. 6.4-6.5. Кредитного договору укладення Товариством кредитного договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей Договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.
Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону позичальника, про що свідчить п. 10 договору - реквізити сторін.
Проценти за користування кредитом, визначені п.п. 1.5.2, 1.6, 2.2.3, а щодо сплати комісії п.п. 1.5.1, 2.2.1 Кредитного договору.
Отже, TOB «Мілоан» зобов`язання за укладеним договором виконало, надавши відповідачу грошові кошти за договором в сумі 5000,00 грн, а останній їх отримав, що підтверджується квитанцією Liqpay від 22.09.2021 року, де призначення платежу зазначено кошти згідно договору №3635843, а також письмовими доказами, які витребувані судом у АТ КБ «ПриватБанк» про рух коштів за картковим рахунком, спеціальним платіжним засобом до якого є картка № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 за період з 22.09.2021 року по 23.09.2021 року.
Відповідачем не спростовано факту отримання ним кредиту у розмірі 5000,00 грн. Жодних доказів на спростування факту отримання грошових коштів від ТОВ «Мілоан» за вищезазначеним кредитним договором суду не надано.
ОСОБА_1 належним чином зобов`язання за договором не виконував, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 8402,19 грн, яка складається з 3544,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 4308,19 грн заборгованості за процентами, 550,00 грн заборгованості за комісією, що підтверджується відомостями про щоденні нарахування та погашення за договором про споживчий кредит №3635843 від 22.09.2021 року.
26.07.2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір факторингу №26-07/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт приймання-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Факторинг Партнерс» прав грошової вимоги та є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до реєстру боржників, який є додатком №3 до договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 року та відповідного витягу до нього, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 8402,19 грн, з яких 3544,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 4308,19 грн - сума заборгованості за процентами, 550,00 грн - заборгованість за комісією. З часу отримання права вимоги до відповідача штрафні санкції позивачем не нараховувалися.
Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Факторинг Партнерс» за договором про споживчий кредит №3635843 від 22.09.2021 року станом на 13.09.2025 року становить 8402,19 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3544,00 грн, заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги в розмірі 4308,19 грн, заборгованості за комісією в розмірі 550,00 грн.
Водночас представник відповідача стверджує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості по процентах не відповідає нормам закону та умовам кредитного договору, так як містить дані щодо погашення заборгованості, що відображені у відомостях про щоденні нарахування та погашення, які позивачем не враховано .
Однак вимоги позивача про стягнення з позичальника процентів у сумі 4308,19 грн. підтверджується наявними у справі доказами та ґрунтується на встановлених фактичних обставинах і правому регулюванні правовідносин сторін.
Положеннями пункту 2.3 договору про споживчий кредит №3635843 від 22.09.2021 року передбачено порядок пролонгації строку кредитування на пільгових або стандартних базових умовах.
Згідно з пунктом 2.3.1.1 Договору позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою, визначеною п. 1.5.2 Договору.
Відповідно до пункту 2.3.1.2 Договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною у пункті 1.6 Договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
Згідно з пунктом 3.3.2 Договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим Договором, у порядку, строки та терміни, передбачені пунктами 1.1-1.6 та пунктом 2.4 цього Договору.
Таким чином, умовами договору про споживчий кредит №3635843 від 22.09.2021 року передбачено два випадки збільшення строку кредитування - за ініціативою позичальника на пільгових умовах на періоди 3, 7 та 15 днів та на період до 60 днів у разі продовження користування позичальником кредитними коштами після завершення строку кредитування.
У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором. Відповідно він продовжував користуватись кредитними коштами, а тому строк кредитування був пролонгований відповідно до умов договору.
Так, відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення, наданої ТОВ «Мілоан» з 22.09.2021 року по 22.10.2021 року нарахування процентів здійснювалося згідно з пунктом 1.5.2 Договору, тобто за процентною ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
З 23.10.2021 року по 08.11.2021 року нарахування процентів здійснювалося згідно з пунктами 1.6 та 2.3.1.2 Договору, тобто на умовах пролонгації за стандартною ставкою, що становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
09.11.2021 року, 22.11.2021 року, 06.12.2021 року, 21.12.2021 року, 08.01.2022 року, 22.01.2022 року, 07.02.2022 року ОСОБА_1 сплатив проценти за користування кредитом у сумі 278,00 грн., 208,00 грн. тіла кредиту та комісію за управління та обслуговування кредиту в розмірі 100,00 грн., як основні складові визначені п. 2.3 договору про споживчий кредит №3635843 від 22.09.2021 року, яким передбачено порядок пролонгації строку кредитування.
Проте, системний аналіз положень п.п. 1.1 - 1.4 кредитного Договору щодо порядку та строку кредитування (30 днів), п.п. 2.2-2.4 кредитного Договору щодо пролонгації (60 днів), дають підстави для висновку, що термін користування кредитними грошима розпочався 22.09.2021 року та закінчився 22.10.2021 року (30 днів) і міг бути пролонгований на строк не більше 60 днів, оскільки за вищевказаними погодженими сторонами умовами кредитного Договору не передбачено можливість його подальшої пролонгації на більший строк.
Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Надана позивачем відомість про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору включає період з 22.09.2021 року по 24.02.2022 року, за який нараховано заборгованість за тілом кредиту 3544,00 грн., розмір процентів – 4308,19 грн., комісія за надання кредиту -550,00 грн.
Однак як було встановлено судом, в строк до 22.10.2021 року відповідачем кредитні кошти повернуті не були, з 23.10.2021, 10.11.2021 року, 22.11.2021 року, 07.12.2021 року, 22.12.2021 року, 09.01.2022 року, 22.01.2022 року, 08.02.2022 року строк дії договору неодноразово пролонговано було як на пільгових так і на стандартних умовах, однак при цьому в загальному строк пролонгації договору не міг перевищувати 60 днів.
У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Суд вважає, що відповідно до п.п. 1.1 - 1.4, 2.2 - 2.4 кредитного Договору про споживчий кредит №3635843 від 22.09.2021 року термін повернення кредиту, з урахуванням пролонгації на стандартних та пільгових умовах, слід рахувати до 22.12.2021 року, оскільки пролонгація договору не може бути більше ніж на 60 днів, після закінчення загального строку кредитування, тому правові підстави для стягнення заборгованості по відсоткам з 23.12.2021 року до 24.02.2022 року відповідно до п. 2.3 договору відсутні.
Отже, як встановлено судом розмір неповернутого тіла кредиту становить 3544,00 грн., а також з відповідача на користь позивача слід стягнути проценти за період з 22.09.2021 року по 22.12.2021 рік, з урахування розміру відсотків встановлених п.15.5.2 договору у зазначеному періоді, в розмірі 4513,00 грн. та 550,00 грн. комісія за надання кредиту, а всього 8607,00 грн.
Суд, не приймає до уваги доводи представника відповідача про не врахування позивачем сум, які сплатив відповідач на погашення заборгованості,що відображені у відомостях про щоденні нарахування, як стягнення з нього комісії за пролонгацію договору.
Як було передбачено умовами кредитного договору, у випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання Позичальника за цим Договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь Кредитодавця встановлені умовами цього Договору, то така заборгованість повинна бути сплачена Позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений пунктом 1.4 Договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно з пунктами 1.3 та 2.3 цього Договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим Позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, пунктом 3.2.5 Договору (пункт 2.4.2 Договору).
Водночас, пунктом 4.2 розділу 4 кредитного договору сторони погодили, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою пунктом 1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої пунктом 1.6 Договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог.
Отже, у випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
Такими діями є внесення коштів на погашення кредитної заборгованості, що і було зроблено відповідачем, а відрахування з платежів комісії за пролонгацію у випадку не повернення позичальником кредитних коштів в межах строку кредитування, цілком відповідає погодженим умовам кредитування, зокрема п. 2.4.2 Договору, оскільки позичальником допущено прострочення виконання зобов`язання.
Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Факторинг Партнерс» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №3635843 від 22.09.2021 року у розмірі 8402,19 грн., тоді як розмір заборгованості за цим договором, з врахуванням погоджених сторонами його умов, становить 8607,00 грн.
Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, викладений у ст. 13 ЦПК України, згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а також, що ТОВ «Факторинг Партнерс» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №3635843 від 22.09.2021 року у меншому розмірі ніж розмір фактичної заборгованості (8607,00 грн.), тому у межах заявлених позовних вимог даний позов слід задовольнити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 8402,19 грн.
Також, 24.09.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №77798567. 
Пунктом 1 Договору передбачено, що позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
У п. 2 Договору сторони обумовили параметри та умови позики, параметри, порядок і графік повернення позики та сплати процентів. Зокрема, сума позики становила 5100,00 грн; строк позики (строк договору) 64 дні; процентна ставка 1,6%/день (фіксована); дата надання позики 24.09.2021 року.
Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який є додатком 1 до вказаного договору позики, доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про загальну вартість позики, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування позикою.
Також зі змісту даного договору суд встановив, що він був укладений дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телеконукаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Із довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» №КД-000033907/ТНПП від 14.06.2025 року встановлено, що цим товариством, відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, що укладений із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», підтверджено прийняття до виконання та завершення наступної платіжної операції: дата 24.09.2021 року; номер платежу 0370e7ee-1bac-48f8-84dd-c6c17b4beb09; сума 5100,00 грн; отримувач: Самойлюк Олег ЕПЗ номер НОМЕР_3 .Вказаний факт підтверджено також письмовими доказами, які витребувані судом у АТ КБ «Універсал Банк» про рух коштів за картковим рахунком, спеціальним платіжним засобом до якого є картка № НОМЕР_4 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 за період з 24.09.2021 року по 26.09.2021 року.
Відповідачем також не спростовано факту отримання ним позики у розмірі 5100,00 грн. Жодних доказів на спростування факту отримання грошових коштів від ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» за вищезазначеним договором суду не надано.
ОСОБА_1 належним чином зобов`язання за договором не виконував, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 9562,8 грн, яка складається з 5100,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 4462,80 грн заборгованості за процентами, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів » за договором позики №77798567 від 24.09.2021 року.
22.02.2022 року укладено договір №22/02/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за договорами до позичальників.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №22/02/2022 від 22.02.2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики №77798567 від 24.09.2021 року.
10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 року ТОВ «ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики №77798567 від 24.09.2021 року.
28.08.2025 року укладено договір №28-08/25, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило позивачу ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №28-08/25 від 28.08.2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №77798567 від 24.09.2021 року.
Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Факторинг Партнерс» за договором позики №77798567 від 24.09.2021 року становить 9563,63 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5100,00 грн, заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги в розмірі 4462,80 грн, 0,83 грн. – нараховані 3% річних.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частина 2 статті 625 ЦК України регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Таким чином, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Зібрані докази вказують на те, що в 2021 році ОСОБА_1 уклав з різними фінансовими компаніями в електронній формі договори, за умовами яких фінансові компанії перераховували йому кошти, а він зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування коштами в порядку, визначеному договорами.
Після закінчення строку кредитування ОСОБА_1 не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними.
У подальшому ТОВ «Мілоан» та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до ОСОБА_1 за вказаними договорами.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за договорами позики, а тому з нього на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» слід стягнути заборгованість.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону №675-VIII електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом ч. 3 ст. 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
В силу ч. 4 ст. 11 Закону №675-VIII пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Із положень ч. 8 ст. 11 Закону №675-VIII слідує, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Як передбачено ч. 12 ст. 11 Закону №675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону №675-VIII).
За змістом указаних норм права сторони вправі укласти договір в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями про досягнення згоди з усіх його істотних умов. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору.
Докази у справі вказують на те, що ОСОБА_1 укладав договори в електронній формі з використанням інформаційно-комунікаційної системи товариства. Для укладення договорів ОСОБА_1 здійснював ідентифікацію в цій системі та надавав відповідь про прийняття пропозиції (акцепту) товариства. Сторони здійснювали обмін електронними повідомленнями про досягнення згоди з усіх істотних умов договорів та підписували ці договори шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Як вбачається з вказаних договорів, вони підписані електронним підписом Позичальника, який відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону з зазначенням адреси проживання відповідача, його паспортних даних, РНОКПП, а крім того за умовами договору його невід`ємною частиною є Публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства. 
Отже, з цього можна зробити висновок, що відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаних договорів позики.
Матеріали справи містять договори факторингу з відповідними додатками, які об`єктивно вказують на те, що ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за спірними договорами. Ці договори є дійсними та виконаними.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що ТОВ «Факторинг Партнерс» вправі заявити до ОСОБА_1 вимоги про стягнення заборгованості за вказаними договорами.
Судом встановлено, що умови зазначених договорів в частині своєчасності сплати боргу відповідачем не виконано. Таким чином доведено факт невиконання вимог закону з боку відповідача.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача: заборгованість за договором №3635843 від 22.09.2021 року в розмірі 8402,19 грн. та заборгованість за договором №77798567 від 24.09.2021 року в розмірі 9563,63 грн.
Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн суд враховує таке.
Судом встановлено, що 02.07.2024 року між позивачем та АО «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №02-07/2024. Предметом вказаного договору є зобов`язання надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
Відповідно до розділу 4 даного договору, сторони погодили порядок здійснення розрахунків, зокрема, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги.
Згідно з заявкою на надання юридичної допомоги №1459 від 01.08.2025 року, витягом з акту №17 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 року та детальним описом наданих послуг за договором №02-07/2024 від 02.07.2024 року, сторони погодили надання правових послуг по стягненню заборгованості з ОСОБА_1 на загальну суму 9000,00 грн.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні відповідача всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З урахуванням конкретних обставин, зокрема, складністю справи та ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. При цьому, суд враховує, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема складністю справи та ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
За таких обставин, при визначенні розміру витрат на правову допомогу судом встановлено, що заявлена позивачем до стягнення сума витрат на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн. є завищеною та необґрунтованою. Окрім того, справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, спори вказаної категорії є поширеними та не мають особливої складності.
Враховуючи факт заперечення представника відповідача щодо встановленого розміру витрат на правову допомогу, незначну складність справи, розгляд її у порядку спрощеного провадження, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу на загальну суму 4000,00 грн.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст.2,5,10-13,18,133,141,247,258-259,263-265, 280-282 ЦПК України, ст.512,514,526,530,546,1048-1050,1082 ЦК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (місце знаходження: м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371) заборгованість за договором про споживчий кредит №3635843 від 22.09.2021 року в розмірі 8402 (вісім тисяч чотириста дві) грн. 19 коп. та заборгованість за договором позики №77798567 від 24.09.2021 року в розмірі 9563 (дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят три) грн. 63 коп., що в загальному розмірі становить 17965 (сімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) 82 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс»: місце знаходження - м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_5 .
Повний текст рішення складено 20 березня 2026 року.

Суддя: Р. В. Пашкевич