КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ 

Справа №545/5777/25 Провадження № 2/552/1330/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2026 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Кузіної Ж.В.
секретаря судового засідання Безуглої А.Г. 
розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «А-Фінанс» (місце знаходження: м. Київ, бульвар Марії Приймаченко, 1/27, офіс 304/6) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди та стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу, - 
ВСТАНОВИВ:
19.12.2025 року до Полтавського районного суду Полтавської області суду звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «А-Фінанс» з позовом до ОСОБА_1 , просив стягнути з відповідача в рахунок завданої ним матеріальної шкоди – 560393,59 грн., заборгованість з несплачених лізингових платежів за договором фінансового лізингу №1179Л/210624 від 21.06.2024 року в сумі 102257,93 грн., грн., заборгованість з несплачених штрафів за порушення ПДР – 2535,60 грн. та понесені судові витрати.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 21.06.2024 року між позивачем та відповідачем укладено договір фінансового лізингу №1179Л/210624, предметом якого є передача у володіння та користування з правом викупу майна, в порядку і на умовах, передбачених договором, автомобіля марки JAGUAR XF (бувший у використанні) вартістю 756834,00 грн. строком на 24 місяці. Загальна сума лізингових платежів на дату укладення договору складає 1350240,83 грн.
Зазначають, що відповідач прийняв вказаний об`єкт лізингу, володів ним і використовував його в порядку і на умовах вказаного договору. 
Після отримання автомобіля відповідач використовував автомобіль , але фактично до вересня місяця 2024 року систематично не сплачував лізингові платежі, строк і порядок сплати яких передбачені договором лізингу у зв`язку з чим на адресу відповідача направлено досудову вимогу щодо сплати заборгованості, проте відповідач зазначену вимогу проігнорував та продовжив використовувати автомобіль без сплати лізингових платежів, без надання доступу до нього та неповідомлення місця перебування. Під час експлуатації транспортного засобу відповідач своїми діями довів автомобіль до аварійного стану. Недбало поставившись до об`єкта лізингу відповідач покинув автомобіль без нагляду, двічі був притягнений до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, штрафи за які надходили на адресу позивача – власника об`єкта лізингу. У результаті таких дій відповідача, позивачем вилучений зазначений транспортний засіб,який потребував капітального ремонту.
Тому позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «А-Фінанс» в рахунок завданої ним матеріальної шкоди – 560 393,59 грн., заборгованість з несплачених лізингових платежів за договором фінансового лізингу №1179Л/210624 від 21.06.2024 року в сумі 102 257,93 грн., грн., заборгованість з несплачених штрафів за порушення ПДР – 25 35,60 грн. та понесені судові витрати.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 31 грудня 2025 року цивільну справу передано за підсудністю до Київського районного суду м. Полтави.
16.01.2026 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Кузіну Ж. В.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 19.01.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просив задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України та не повідомив суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надав.
Суд, керуючись ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та не подання відзиву відповідачем ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, з ухваленням заочного рішення.
Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом установлено, що 21.06.2024 між ТОВ «Фінансова Компанія «А-Фінанс» (лізингодавець) та ОСОБА_1 (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №1179Л/210624 за умовами якого предметом є автомобіль JAGUAR XF (бувший у використанні), 2015 року випуску, вартістю 756 834,00 грн., терміном на 24 місяців.
Відповідно до умов Договору, Лізингоодержувач зобов`язався сплачувати на користь Лізингодавця лізингові платежі, які включають платежі щодо відшкодування частини вартості об`єкта лізингу, комісію лізингодавця (винагороду) за наданий в лізинг об`єкт лізингу та інші платежі, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу та передбачені договором, в тому числі оплата послуг та відшкодування.
При цьому, на дату укладання Договору загальна сума лізингових платежів складає: 1 135 240,83 грн.
Згідно з п.12.1 договору фінансового лізингу, останній набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом перебігу строку лізингу (крім випадків, коли з підстав та в порядку, передбаченому цим договором, сторона відмовляється від договору в односторонньому порядку або сторонами досягнуто згоди про дострокове припинення / розірвання договору).
Зобов`язання за цим договором, у разі його можливого порушення, не припиняються із закінченням строку його дії, а припиняються їх повним виконанням.
Відповідно до акту (видаткова накладна) прийому-передачі предмету лізингу до Договору фінансового лізингу №1179Л/210624 від 21.06.2024 року ТОВ «ФК «А-Фінанс» передав, а ОСОБА_1 прийняв в якості предмета лізингу автомобіль JAGUAR XF (бувший у використанні), 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 756 834,00 грн, в тому числі ПДВ 1000,00 грн. 
Отже, відповідач, який отримав вказаний транспортний засіб взяв на себе зобов`язання щодо сплати, у визначений Договором та графіком платежів строк здійснювати щомісячну оплату як вартості самого об`єкту так і оплату винагороди лізингодавця ( комісії).
Після отримання автомобіля, відповідно до договору фінансового лізингу №1179Л/210624 від 21.06.2024 року відповідач використовував автомобіль, проте фактично до вересня місяця 2024 року систематично не сплачував лізингові платежі, строк і порядок сплати яких передбачені договором лізингу.
Відповідачем порушені взяті на себе за договором фінансового лізингу зобов`язання щодо сплати лізингових платежів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка не була погашена останнім добровільно.
Відповідач заборгованість не сплатив та продовжив використовувати автомобіль без сплати лізингових платежів, без надання доступу для його огляду та неповідомлення місця знаходження об`єкта лізингу.
Відповідач під час експлуатації зазначеного транспортного засобу в порушення вимог п.п. 9.2.3. Договору фінансового лізингу, своїми діями довів автомобіль до аварійного стану, що призвело до неможливості експлуатації та використання транспортного засобу за функціональним призначенням.
Крім того, відповідач залишив автомобіль без нагляду, двічі притягався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, штрафи за які надходили на адресу позивача – власника об`єкта лізингу, а тому позивачем сплачені суми штрафів у розмірі 1224,00 грн. та 1311,00 грн..
У зв`язку з систематичними порушеннями відповідачем умов договору фінансового лізингу №1179Л/210624 від 21.06.2024, позивач, на підставі п.п. 6.2.2., 6.2.3 договору, 26.12.2024 року вилучив об`єкт лізингу автомобіль марки JAGUAR XF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, синій, номер кузова НОМЕР_2 , що підтверджується Актом повернення (вилученням) майна з фінансового лізингу за Договором фінансового лізингу в зв`язку з відмовою (розірванням) за ініціативою лізингодавця від 26.12.2024 та розірвав договір Фінансового лізингу № №1179Л/210624 від 21.06.2024 в односторонньому порядку. 
Після вилучення з`ясовано, що зазначений автомобіль не можливо використовувати за призначенням так як він знаходиться у несправному аварійному стані. Після вилучення майна автомобіль перебуває на стоянці та потребує кваліфікованого капітального ремонту двигуна, а також кузовних рихтувальних та малярних робіт.
Відповідно до Акту повернення майна з фінансового лізингу за Договором фінансового лізингу №1179Л/210624 від 21.06.2024 року комісією складено акт на підтвердження факту вилучення та повернення з фінансового лізингу майна, яке є власністю ТОВ «ФК «А-Фінанс» та предметом лізингу за договором, а саме транспортний засіб марки JAGUAR XF, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснено на момент підписання та передачі Акту спільний огляд та встановлено, що об`єкт лізингу знаходиться у не працездатному стані.
Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1, 2 ст.806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).
До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.
Згідно із ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини між лізингодавцем та лізингоодержувачем, що виникають на підставі договору фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, цього Закону з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про фінансові послуги та фінансові компанії", а також прийнятими відповідно до закону актами Національного банку України. Відносини, що виникають між лізингодавцем та продавцем (постачальником) у зв`язку з набуттям лізингодавцем у власність об`єкта фінансового лізингу для подальшої передачі цього об`єкта лізингоодержувачу на підставі договору фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Положення інших нормативно-правових актів регулюють відносини у сфері фінансового лізингу в частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про фінансовий лізинг», договір фінансового лізингу укладається в письмовій формі.
Договір фінансового лізингу не підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених законом або домовленістю сторін.
Договір фінансового лізингу транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню на вимогу однієї із сторін такого договору.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.16 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу.
До складу лізингових платежів включаються:
1) сума, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу;
2) винагорода лізингодавцю за отриманий у фінансовий лізинг об`єкт фінансового лізингу;
3) інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу та передбачені таким договором.
Протягом строку дії договору фінансового лізингу розмір лізингових платежів може бути змінено у випадках та порядку, передбачених таким договором.
Приписами ст. 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Отже, з аналізу наявних доказів у поєднанні із застосованими нормам права випливає, що договір фінансового лізингу №1179Л/210624 від 21.06.2024 укладено відповідно до приписів ЦК України та Закону України «Про фінансовий лізинг». 
Згідно п.п.3, 4 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингодавець має право: у випадках, передбачених законом та/або договором фінансового лізингу, відмовитися від договору фінансового лізингу, стягнути з лізингоодержувача несплачені лізингові платежі, термін сплати яких настав на дату такої відмови, вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу та у разі невиконання лізингоодержувачем обов`язку щодо повернення об`єкта фінансового лізингу - сплати неустойки у розмірі, встановленому цим Законом, за володіння та користування об`єктом фінансового лізингу за час прострочення повернення об`єкта фінансового лізингу, якщо інший розмір неустойки не визначений договором фінансового лізингу; стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість відповідно до умов договору фінансового лізингу та законодавства.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.21 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингоодержувач зобов`язаний: своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші платежі.
Також, п.8.2 договору передбачено, що лізингодавець має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей договір (відмовитися від договору) та/або вилучити об`єкт лізингу у наступних випадках:
Лізиногоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або повністю) та/або інший платіж, передбачений договором, та прострочення оплати становить більше 60 (шістдесят) днів з дня настання строку платежу (п.8.2.1. договору).
Відтак, дострокове розірвання договору фінансового лізингу №1179Л/210624 від 21.06.2024 в односторонньому порядку здійснено в межах прав лізингодавця та в порядку, визначеному умовам договору та Закону України «Про фінансовий лізинг».
В зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів станом на 19.12.2025, прострочена заборгованість відповідача перед позивачем становить 104 793,53 грн.
Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за договором фінансового лізингу та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідачем суду не надано.
На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за договором є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору фінансового лізингу.
Відповідно до п.4.1. договору фінансового лізингу № 1179Л/210624 від 21.06.2024 протягом всього терміну лізингу Лізингоодержувач зобов`язаний: п.п. 4.1.1. використовувати об`єкт лізингу за призначенням, у відповідності до технічних, гарантійних умов та інструкцій продавця об`єкта лізингу; п.п.4.1.4. самостійно і за свій кошт здійснювати ремонтобєкта фінансового лізингу , проводити технічне обслуговування , в т.ч. необхідне для збереження гарантійного обслуговування об`єкта фінансового лізингу на умовах, астановлених виробником та/або продавцем на станціях технічного обслуговування, авторизованих чи рекомендованих виробником та/або продавцем об`єкта фінансового лізингу, самостійно звертатися до продавця з вимогами щодо якості, комплектності, справності об`єкта фінансового лізингу, встановлених виробником та/або продавцем об`єкта фінансового лізингу; п.п. 4.1.7., створити лізингодавцю умови для безперешкодного огляду об`єкта лізингу й ознайомлення з умовами його експлуатації. На вимогу лізингодавця лізингоодержувач зобов`язаний забезпечити безперешкодний доступ лізингодавця до об`єкта лізингу для інспектування (огляду), що здійснюється в робочий час на підставі повідомлення лізингодавця, відправленого лізингоодержувачу по електронній пошті чи через інші інформаційні носії, попередньо за три робочих дні до дати проведення інспектування , у тому числі у разі необхідності забезпечити надання об`єкта фінансового лізингу для інспектування в місце та час, у відповідальному повідомленні, а також надати документи , підтверджуючі проведення ремонтних робіт та обслуговування , технічних оглядів обов`язкового технічного контролю; п.п. 4.1.8., у випадку зміни адреси перебування об`єкту лізингу лізингоодержувач зобов`язаний повідомити про це лізингодавця протягом трьох робочих днів. Відповідно до п.9.2. Договору фінансового лізингу лізингоодержувач зобов`язаний: п.п.9.2.2. вчасно та у повному обсязі сплачувати лізингодавцю лізингові платежі, а також інші платежі відповідно до умов договору , а також штрафні санкції відповідно до положень договору та інші платежі, які пов`язані з використанням об`єкту лізингу виключно на рахунки лізингодавця; п.п.9.2.3. зберігати об`єкту лізингу в справному стані і виконувати всі умови експлуатації об`єкту лізингу згідно з вимогами виробника і ПДР в тому числі вчасно проводити регулярне технічне обслуговування об`єкту лізингу відповідно до сервісних книжок.
Своїми недбалими діями, що порушили умови договору фінансового лізингу № 1179Л/210624 від 21.06.2024, а саме п.4.1., п.п. 4.1.1., 4.1.4., 4.1.7., 4.1.8., 9.2.3., щодо об`єкту лізингу відповідач завдав позивачеві значної моральної шкоди в сумі 560 393,59, що підтверджується звітом №2296 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди завданої власнику КТЗ від 03.05.2025 року, оформлений фахівцем – оцінювачем ОСОБА_2 . 
Частиною 1 статті 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно із частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань, суду не надано.
Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру, поданих юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позов задоволено в повному обсязі, тому судові витрати покладаються на відповідача в повному розмірі. 
З відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати у розмірі 9977,81 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,12,81,259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «А-Фінанс» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди та стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «А-Фінанс» в рахунок завданої матеріальної шкоди 560 393,59 грн., заборгованість з несплачених лізингових платежів за договором фінансового лізингу №1179Л/210624 від 21.06.2024 року в сумі 102 257,93 грн., заборгованість з несплачених штрафів за порушення ПДР – 2535,60 грн., судові витрати у розмірі 9977,81 грн., а всього 675 164,93 (шістсот сімдесят п`ять тисяч сто шістдесят чотири гривні дев`яносто три копійки).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «А-Фінанс», місцезнаходження: бульвар Марії Приймаченко, 1/27, офіс 304/6, м. Київ, 01042, код ЄДРПОУ 43064717;
відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий Ж. В. Кузіна