ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/36948/24	
Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Єщенка О.В.

розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - 
ВСТАНОВИЛА:
В листопаді 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення–рішення Головного управління Державної податкової служби в Одеській області № 0223128-2407-1553-UA51100010000023950 від 30.04.2024 року;
- стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1791,69 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року позовну заяву задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення–рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 0223128-2407-1553-UA51100010000023950 від 30.04.2024 року. Стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1791 (одна тисяча сімсот дев`яносто одна) грн 69 коп.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Доводами апеляційної скарги зазначено, що згідно інформаційно - комунікаційної системи «Податковий блок» за фізичною особою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на дату формування податкового повідомлення - рішення за податковий період 2021 рік, на праві власності перебувають наступні об`єкти нерухомого майна: нежитлове приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 595.90 кв. м (розмір частки у праві спільної власності 297,95 кв. м), право власності з 25.03.2021 року; нежитлове приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1393 кв. м, право власності з 02.01.2020 року; нежитлова будівля розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 5972,30 кв. м, право власності з 17.12.2013 року. Відповідно до пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПКУ, відповідно до даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС, Головним управління ДПС в Одеській області в автоматичному порядку сформовано податкове повідомлення-рішення по податку на нерухомість від 30.04.2024 № 0223128-2407-1553-UA51100010000023950. Податкове повідомлення-рішення направлено платнику податку на податкову адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідно до ст.42 ПКУ. 17.06.2024 до Головного управління ДПС в Одеській області повернулось повідомлення про вручення поштового відправлення №0600920576165 з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Апелянт зазначає, що заява щодо неможливості виконання податкових зобов`язань відповідно до Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225, ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області не надавалась. Враховуючи наведене, на думку апелянта, податкове повідомлення - рішення № 0223128-2407-1553-UA51100010000023950 від 30.04.2024 прийнято законно та обґрунтовано.
Відзиву на апеляційну скаргу позивачем до суду не надано.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідно до інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, позивач ОСОБА_1 з 23 липня 2002 року зареєстрований як фізична особа-підприємець (Дата запису: 28.02.2006, Номер запису: 25560170000038291) та видами діяльності, які здійснює ФОП ОСОБА_1 є: 28.25 Виробництво промислового холодильного та вентиляційного устаткування (основний); 72.19 Дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук; 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення; 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування; 46.62 Оптова торгівля верстатами; 46.63 Оптова торгівля машинами й устаткуванням для добувної промисловості та будівництва; 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього.
ОСОБА_1 з 17.12.2012 року на праві приватної власності належав об`єкт нерухомого майна - нежитлові будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 4396,1 кв.м, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.12.2013 року (індексний номер 15174758), копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.12.2013 року (індексний номер 15178435).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.10.2019 року (Індексний номер витягу 185572470), довідки ТОВ «ПРОМ-СТРОЙ ЛТД» від 10.10.2019 року (вих. № 135714) та технічного паспорту об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 , виготовленого 10.10.2019 року, вказані нежитлові будівлі та споруди загальною площею 5972,3 кв.м складаються з наступних складових частин: контрольно-перепускний пункт (літера А) площею 160,3 кв.м, адміністративний корпус-складальна дільниця (літера Б) площею 1147,8 кв.м, склад з рампою і майданчиком для складування (літера В) площею 1381,3 кв.м, склад (літера Г) площею 416,6 кв.м, побутове приміщення-склад (літера Д) площею 273,2 кв.м, станція очищення технічних газів (літера 3) площею 141,7 кв.м, цех (літера И) площею 706,9 кв.м, побутове приміщення-офіс (літера К) площею 277,3 кв.м, цех (літера Л) площею 248,1 кв.м, побутове приміщення-офіс (літера Н) площею 64,8 кв.м, слюсарно-складальний цех (літера О) площею 269,3 кв.м, гараж (літера Г1) площею 406,0 кв.м, випробувальний цех (літера Р) площею 212,5 кв.м, склад (літера С) площею 224,4 кв.м, ГРЩ (літера Т) площею 2,50 кв.м, аварійний дизель-генератор (літера У) площею 11,8 кв.м, ПЗП для власних потреб (літера Ф) площею 27,8 кв.м, навіс, в1,в2,з1,и1,и2,х1, козловий кран, II, пожежна ємність, ІІІ, замощення, І, споруди, 1 -5.
Зазначені об`єкти нерухомого майна знаходяться на земельній ділянці площею 3,6658 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер: 5123755200:02:002:0039), яка належить ОСОБА_1 – на праві користування згідно договору оренди земельної ділянки від 05.08.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області (реєстровий № 449). Цільове призначення земельної ділянки - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; вид використання земельної ділянки - для експлуатації та обслуговування існуючих будівель та споруд виробничо-складської бази; форма власності - комунальна.
Крім того, ОСОБА_1 є учасником (засновником) та кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи ВКФ "КРІОПРОМ” ТОВ код 31630366, місцезнаходження юридичної особи 67806, Одеська обл., Овідіопольський р-н, селище міського типу Авангард, вулиця Базова, будинок 6, (дата державної реєстрації: 07.08.2001 Дата запису: 26.04.2005 Номер запису: 15561200000007401), з часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 69,97%. 
Відповідно до інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, видами діяльності ВКФ "КРІОПРОМ" ТОВ є 28.25 Виробництво промислового холодильного та вентиляційного устаткованим (основний); та інші види діяльності, зокрема: 27.90 Виробництво іншого електричного устаткування; 28.11 Виробництво двигунів і турбін, крім авіаційних, автотранспортних і мотоциклетних двигунів; 28.12 Виробництво гідравлічного та пневматичного устаткування; 28.13 Виробництво інших помп і компресорів; 28.14 Виробництво інших кранів і клапанів; 28.29 Виробництво інших машин і устаткування загального призначення, н.в.і.у.; 28.99 Виробництво інших машин і устаткування спеціального призначення, н.в.і.у.; 20.11 Виробництво промислових газів; 21.20 Виробництво фармацевтичних препаратів і матеріалів; 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій;- 25.29 Виробництво інших металевих баків, резервуарів і контейнерів; 25.61 Оброблення металів та нанесення покриття на метали; 25.62 Механічне оброблення металевих’ виробів; 25.91 Виробництво сталевих бочок і подібних контейнерів; 25.93 Виробництво виробів із дроту, ланцюгів і пружин; 25.94 Виробництво кріпильних і ґвинтонарізних виробів; 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, н.в.і.у.;46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; 71.20 Технічні випробування та дослідження; 72.19 Дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук; 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у.
Відповідно до протоколу засідання № 41 зборів учасників ВКФ "КРІОПРОМ" ТОВ від 07.07.2017 року, ОСОБА_1 передав як внесок у статутний капітал ВКФ „КРІОПРОМ” ТОВ на трирічний строк право на користування частиною нежитлових приміщень і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (шість), що належать йому на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 от 23.12.2013р. (індексний номер 15174758), а саме: частину літ. А-контрольно-пропускний пункт, площею 83,9 кв.м.; частину літ. Б-майстерня-автопрофілакторій, площею 1127,8 кв.м.; частину літ. В-склад з рампою, майданчиком площею 1361,3 кв.м.; частину літ. Г-склад, площею 253,9 кв.м.; частину літ. Д-битове приміщення-склад, площею 243,4 кв.м.; частину літ. 3-станція очищення технічних газів, площею 121,7 кв.м.; частину літ. И-цех, площею 516,0 кв.м.; частину літ. К- битове приміщення-офіс, площею 257,3 кв.м.; частину літ. Л-цех, площею 228,1 кв.м.; частину літ. Н-склад, площею 2,7 кв.м.; частину літ. зі-навіс, площа 8,5 кв.м.; частину літ. ві-навіс, площею 111,9 кв.м.; частину літ. в2-навіс, площею 2617 кв.м.; а також № 1-13-споруди.; І- вимощення.; II-IV-споруди.
Відповідно до Протоколу № 49 зборів учасників ВКФ "КРІОПРОМ" ТОВ від 27.05.2020 року ОСОБА_1 передав як внесок у статутний капітал ВКФ „КРІОПРОМ” ТОВ право на користування частиною нежитлових приміщень і споруд, що знаходяться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, селище Авангард, вулиця Базова, будинок 6 (шість), що належать йому на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 от 23.12.2013р. (індексний номер 15174758), а саме: частини або цілком наступні об`єкти: контрольно-перепускний пункт (літера А) площею 155,3 кв.м., адміністративний корпус-складальна дільниця (літера Б) площею 1137,8 кв.м., склад з рампою і майданчиком для складування (літера В) площею 1371,3 кв.м., склад (літера Г) площею 411,6 кв.м., побутове приміщення-склад (літера Д) площею 268,2 кв.м., станція очищення технічних газів (літера 3) площею 135,7 кв.м., цех (літери И) площею 700,0 кв.м., цех (літери Л) площею 243,1 кв.м., побутове приміщення-офіс (літери К) площею 267,3 кв.м., побутове приміщення-офіс (літери Н) площею 54,8 кв.м., слюсарно-складальний цех (літера О) площею 259,3 кв.м., гараж (літера П) площею 396,0 кв.м., випробувальний цех (літера Р) площею 202,5 кв.м., склад (літера С) площею 219,4 кв.м., навіс, в1,в2,з1,и1,и2,х1, на строк до 28 лютого 2023 року.
Відповідно до протоколу № 51 загальних зборів учасників ВКФ "КРІОПРОМ" ТОВ від 16.07.2021 року ОСОБА_1 передав як внесок у статутний капітал ВКФ «КРІОПРОМ» ТОВ нежитлові будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, селище міського типу Авангард, вулиця Базова, будинок 6 (шість), що належать йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності (індексний номер: 15174758, бланк серії САК № 345509) від 23.12.2013 р. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 251315951237), загальною площею 5972,3 кв.м, які складаються з наступних складових частин: - контрольно-перепускний пункт (літера А) площею 160,3 кв.м, -адміністративний корпус-складальна дільниця (літера Б) площею 1147,8 кв.м, - склад з рампою і майданчиком для складування (літера В) площею 1381,3 кв.м, - склад (літера Г) площею 416,6 кв.м, - побутове приміщення-склад (літера Д) площею 273,2 кв.м, - станція очищення технічних газів (літера 3) площею 141,7 кв.м,- цех (літера И) площею 706,9 кв.м, - побутове приміщення-офіс (літера К) площею 277,3 кв.м, - цех (літера Л) площею 248,1 кв.м, - побутове приміщення-офіс (літера Н) площею 64,8 кв.м, - слюсарно-складальний цех (літера О) площею 269,3 кв.м, -гараж (літера П) площею 406,0 кв.м, - випробувальний цех (літера Р) площею 212,5 кв.м, -склад (літера С) площею 224,4 кв.м,- ГРЩ (літера Т) площею 2,50 кв.м, - аварійний дизель-генератор (літера У) площею 11,8 кв.м,- ПЗП для власних потреб (літера Ф) площею 27,8 кв.м,-навіс, в1,в2,з1,и1,и2,х1, -козловий кран, II, пожежна ємність, III, -замощення, І, -споруди, 1-5, що підтверджується протоколом від 16.07.2021 року, актом приймання-передачі майна до статутного капіталу від 16.07.2021 року.
В результаті чого частка ОСОБА_1 в статутному капіталі ВКФ «КРІОПРОМ» ТОВ стала становити 94,91%.
Отже, з 21.07.2021 власником нежитлових будівель та споруд загальною площею 5972,3 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 є ВКФ "КРІОПРОМ" ТОВ, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.07.2021 року.
30.04.2024 року контролюючий орган згідно з п.п. 54.3.3 п. 54.3. ст. 54 та п.п. 266.7.2. п. 266.7 ст. 266 ПК України прийняв податкове повідомлення-рішення № 0223128-2407-1553-UA51100010000023950, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за податковий період 2021 рік за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 5972,30 кв.м на суму 179 169,00 грн. за період з 01.01.2021 року по 21.07.2021 року.
Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач до 21.07.2021 року був власником будівель промисловості віднесених до групи «Будівлі промислові та склади» (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, використовував такі будівлі за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секції СКВЕД ДК 009:2010 та відсутні відомості щодо передачі власником будівель промисловості в оренду, лізинг, позичку, він має право на податкову пільгу, встановлену підпунктом «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, та звільняється від обов`язку щодо нарахування та сплати податку за правилами наведеної статті Кодексу.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 0223128-2407-1553-UA51100010000023950 від 30.04.2024 року, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за податковий період 2021 рік (з 01.01.2021 року по 21.07.2021 року) за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, порушує право позивача на податкову пільгу, а отже воно є протиправним та таким, що належать до скасування.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України (тут і далі – в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Відповідно до ст. 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.
Згідно з пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Відповідно до пп.266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Підпунктами 266.3.1, 266.3.2 п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Відповідно до пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Згідно з пп. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Відповідно до пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:
а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Згідно з пп. 266.7.2 п.266.7 ст. 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, але не виключно, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Щодо новоствореного (нововведеного) об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.
Контролюючі органи за місцем проживання (реєстрації) платників податку в десятиденний строк інформують відповідні контролюючі органи за місцезнаходженням об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості про надіслані (вручені) платнику податку податкові повідомлення-рішення про сплату податку у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцезнаходженням об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності таких нерезидентів.
Положеннями підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлюються податкові пільги із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Так підпунктом "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено, що не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
У постанові від 10 липня 2025 року у справі № 120/11299/24 Верховний Суд виснував, що застосування підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України передбачає наявність таких умов:
- об`єкт нерухомості віднесений до класу «Промислові та складські будівлі» (код 125) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023;
- основна діяльність суб`єкта господарювання (юридичної або фізичної особи) класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010;
- об`єкт використовуються за призначенням у господарській діяльності та не здається їх власником в оренду, лізинг, позичку.
Підпунктом 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють, зокрема, будівлі промислові та склади (підпункт «ґ»).
Згідно з пунктом 5.3 статті 5 ПК України інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.
Відповідно до пункту 30.1 статті 30 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.
За приписами пункту 30.2 статті 30 ПК України підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.
Застосовуючи об`єктно-функціональний підхід до визначення податкової пільги у підпункті "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України законодавець ключовим критерієм обрав функціональне призначення будівлі, а не належність конкретному суб`єкту-платнику.
При цьому, обмежувальне тлумачення за рахунок введення додаткової ознаки надання пільги по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, - звільнення від оподаткування за критерієм "будівлі промисловості", лише об`єктів нежитлової нерухомості промислових підприємств (юридичних осіб), по суб`єктному складу, не може бути застосовано, оскільки положеннями підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Прислівник "зокрема" вживається для підкреслення, виділення чого-небудь з-поміж однотипного, однак таке вживання не означає присвоєння ознаки окремо виділених видових складових (виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств) загальній (родовій) категорії - будівлі промисловості, оскільки не поглинає чи узагальнює, а виокремлює.
Поряд з цим конструкція згаданих правових норм дозволяє суду застосувати і такий вид тлумачення норм права за обсягом їх правового змісту, як поширювальне тлумачення, в частині об`єкта оподаткування - предмета "будівлі промисловості", оскільки норми не містять вичерпного переліку таких об`єктів та оскільки відсутні положення, які є винятком із загального правила.
При цьому застосовування системного способу тлумачення, який вимагається при застосуванні поширювального тлумачення дозволяє дійти до наступних висновків.
Сама по собі специфіка об`єкта оподаткування - наявність спеціального статусу будівлі, а саме статусу будівлі промисловості не може бути достатньою підставою для звільнення від оподаткування.
Обираючи за вихідне поняття "промисловість", у зв`язку з яким застосовується аналізована податкова пільга, законодавець пов`язує звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не тільки і не стільки із його статусом (придатністю його застосування у виробничому промисловому циклі господарської діяльності без конкретизації видів промислового виробництва та організаційних форм у яких воно здійснюється), а й з використанням будівлі з метою провадження виробничої діяльності, тобто з використанням такої за цільовим призначенням для виготовлення промислової продукції.
Встановлення законодавцем певних податкових пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як в даному випадку підпункт "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, за своєю сутністю спрямоване на збалансування суспільних відносин у сфері справляння податків та мало на меті створити умови для стимулювання та зменшення податкового навантаження на тих платників податків фізичних та юридичних осіб, які є власниками певних об`єктів нерухомості, що використовуються за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва.
Суд вважає, що такий підхід у розумінні норми, про яку йдеться, випливає з того, що функціональне призначення об`єкта, який звільняється від оподаткування, яким є предмет - будівля промисловості (вид нежитлової нерухомості), є фактично визначальною родовою ознакою, оскільки не є об`єктом оподаткування саме будівлі промисловості, тобто будівлі які використовуються для виготовлення промислової продукції будь-якого виду.
Таким чином, застосування підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України можливе у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з урахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).
Вищенаведений правовий висновок було сформульовано Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 17.02.2020 у справі №820/3556/17.
У цій постанові судова палата частково відступила від висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 15.05.2018 (справа №806/2676/17), а саме в частині, що застосування підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України можливе у разі дотримання двох обов`язкових умов, наявність будівель промисловості та перебування у власності промислових підприємств.
Перебування нерухомого майна у власності фізичної особи не є перешкодою для застосування положень підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, у разі якщо такі об`єкти використовуються за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва.
Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17 серпня 2000 року № 507 (надалі також - ДК 018-2000), будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" група 125 "Будівлі промислові та склади" клас 1251 "Будівлі промисловості".
До будівель промисловості відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 належать до класу 1251 "Будівлі промисловості", який в свою чергу включає підкласи: 1251.1 - "Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості", 1251.2 - "Будівлі підприємств чорної металургії", 1251.3 - "Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості", 1251.4 - "Будівлі підприємств легкої промисловості, 1251.5 - "Будівлі підприємств харчової промисловості", 1251.6 - "Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості", 1251.7 - "Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості", 1251.8 - "Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості", 1251.9 - "Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне".
У розділі 1 ДК 018-2000 наведено визначення, згідно з якими:
споруди - це будівельні системи, пов`язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт;
будівлі - це споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устаткування, тварин, рослин, а також предметів;
інженерні споруди - це об`ємні, площинні або лінійні наземні, надземні або підземні будівельні системи, що складаються з несучих та в окремих випадках огороджувальних конструкцій і призначені для виконання виробничих процесів різних видів, розміщення устаткування, матеріалів та виробів, для тимчасового перебування і пересування людей, транспортних засобів, вантажів, переміщення рідких та газоподібних продуктів та ін.
Відповідно до ДК 018-2000 будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" група 125 "Будівлі промислові та склади" клас 1251 "Будівлі промисловості".
Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, в період з 17.12.2013 року по 21.07.2021 року позивач був власником об`єкту нежитлової нерухомості, який є будівлею промисловості, що відноситься до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.
Відповідно до інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, позивач ОСОБА_1 з 23 липня 2002 року зареєстрований як фізична особа-підприємець (Дата запису: 28.02.2006, Номер запису: 25560170000038291) та видами діяльності, які здійснює ФОП ОСОБА_1 є: 28.25 Виробництво промислового холодильного та вентиляційного устаткування (основний).
Крім того, ОСОБА_1 є учасником (засновником) та кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи ВКФ "КРІОПРОМ” ТОВ код 31630366, місцезнаходження юридичної особи 67806, Одеська обл., Овідіопольський р-н, селище міського типу Авангард, вулиця Базова, будинок 6, (дата державної реєстрації: 07.08.2001 Дата запису: 26.04.2005 Номер запису: 15561200000007401), з часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 69,97%. 
Таким чином позивач використовує об`єкт нерухомого майна за функціональним призначенням для промислового виробництва, в тому числі у формі створеного ним ВКФ "КРІОПРОМ" ТОВ з часткою 69,97% статутного капіталу у господарській діяльності при виготовленні промислової продукції.
Як вже зазначалося, одним із критеріїв застосування підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України є використання об`єкта оподаткування за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010.
Відповідно до класифікатору видів економічної діяльності ДК 009:2010, прийнятого наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 №457 (із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства №306 від 24.02.2020), секції В-F стосуються таких видів діяльності: секція B - добувна промисловість і розроблення кар`єрів; секція C - переробна промисловість; секція D - постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря; секція E - водопостачання; каналізація, поводження з відходами; секція F - будівництво.
Промисловість у розумінні економічної теорії це провідна галузь господарства, яка об`єднує підприємства, що виробляють електроенергію, знаряддя праці, предмети побуту, забезпечує потреби в паливі, сировині, матеріалах та різноманітних товарах.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності позивача та створеного ним ВКФ "КРІОПРОМ" ТОВ є 28.25 Виробництво промислового холодильного та вентиляційного устаткованим, який відноситься до секції С КВЕД ДК 009:2010 Переробна промисловість (Розділ 28 Виробництво машин і устаткування, н.в.і.у.; Група 28.2 Виробництво інших машин і устаткування загального призначення).
В матеріалах справи відсутні відомості, а відповідачем не надано суду доказів, щодо передачі позивачем будівель в оренду, лізинг, позичку іншим особам.
Відтак, оскільки позивач до 21.07.2021 року був власником будівель промисловості віднесених до групи «Будівлі промислові та склади» (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, використовував такі будівлі за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секції СКВЕД ДК 009:2010 та відсутні відомостей щодо передачі власником будівель промисловості в оренду, лізинг, позичку, вірним є висновок суду першої інстанції, що позивач має право на податкову пільгу, встановлену підпунктом «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, та звільняється від обов`язку щодо нарахування та сплати податку за правилами наведеної статті Кодексу.
Враховуючи встановлені обставини у даній справі, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач не є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та вважає, що відповідачем неправомірно прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення.
Отже, враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції цілком правомірно дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Під час розгляду справи колегією суддів враховані правові висновки, які викладені у постановах Верховного Суду від 16 грудня 2025 року у справі № 160/18696/23; від 28 січня 2026 року у справі № 260/164/23; від 17 лютого 2026 року у справі № 520/35740/24.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук 

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко