Справа № 686/8265/25
Провадження № 2/686/273/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Хмельницький 

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі : головуючого судді Заворотної О.Л.,
секретаря судового засідання Сікори Ю.В.
з участю представника позивача ОСОБА_1 
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_4 за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
встановив:
ОСОБА_4 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в обґрунтування якого вказав, що позивач уклав договір оренди квартири АДРЕСА_1 . Позивачем була сплачена заборгованість за комунальними платежами, квартира приведена в належний стан, при цьому відповідачка та інші співвласники квартири не цікавились станом квартири та боргами по комунальних платежах. На протязі 2024 року відповідачка постійно приходила до квартири, вчиняла протиправні дії щодо майна в квартирі, постійно порушувала громадський порядок, з приводу чого позивач неодноразово звертався до органів поліції, відповідачка дізнавшись, що в квартирі проживає позивач із сім`єю спричинила збитки майну позивача на суму 380300 грн., на ремонт майна позивач витратив 8700 грн. Крім цього, неправомірними діями відповідачки позивачу заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 10000грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
17.06.2025 представник відповідачки надав пояснення, де зазначив, що позовні вимоги не визнаються повністю через їх безпідставність та цілковиту необґрунтованість, оскільки ніякої матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_4 , відповідачка ніколи не заподіювала, додані до позовної заяви докази не доводять і не обґрунтовують заявлених позовних вимог, а більшою мірою навпаки їх спростовують, просить в позові відмовити повністю.
В судовому засіданні представник позивача, позивач позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.
Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, в подальшому в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась в установленому законом порядку.
Представник відповідачки в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в позові відмовити.
Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що є співвласником квартири АДРЕСА_1 , проте з 2019 року її батько ОСОБА_6 чинить перешкоди у користуванні квартирою, не допускає до квартири, нею не одноразово вчинялись спроби вселитись до квартири, проте в подальшому вона виявляла змінені замки і доступу до квартири не мала, жодних протиправних дій щодо майна позивача не вчиняла, просить в позові відмовити.
Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 
ОСОБА_4 належить 1/5 частка квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 24.01.2025, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Очеретною О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 51, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 409612996 від 24.01.2025.
ОСОБА_2 на праві власності належить 4/5 частки квартири АДРЕСА_1 .
Вказані обставини визнаються сторонами.
05.06.2024 ОСОБА_4 звернувся до ХРУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою щодо вжиття заходів до ОСОБА_2 , яка за змістом поданої заяви, 04.06.2025 близько 12.30-1940 незаконно змінила замки, зайшла до орендованої квартири без його відома та дозволу, де вчинила повний безлад із пошкодженням особистих речей (у разі виявлення відсутності особистих речей буде повідомлено додатково).
Згідно листа ХРУП ГУНП в Хмельницькій області від 05.07.2024 № 11520/121/122-2024 звернення ОСОБА_4 від 04.06.2024 № 13925, № 13928 від 05.06.2024, № 13930 від 05.06.2024 розглянути відповідно до Закону України «Про звернення громадян», під час вивчення матеріалів встановлено відсутність даних, які вказували б на наявність кримінального правопорушення.
20.08.2024 ОСОБА_5 звернулась до ХРУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою, за замістом поданої заяви, 10.08.2024 о 21.47 ОСОБА_2 прийшла до орендованої квартири АДРЕСА_1 , залила клеєм дверні замки, постійно шкоди дверні замки, вимикає світло, відрізала кабель Інтернету, пошкодила телевізор, планшет, картини, постільну білизну, фотографії, викрала 8000 доларів США, 2500 грн.
Згідно листа ХРУП ГУНП в Хмельницькій області від 12.09.2024 № 9258-2024 з звернення від 22.08.2024 ЄО № 22146, з приводу неправомірних дій ОСОБА_2 розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян», працівниками поліції щодо ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення та направлено для розгляду до суду.
ОСОБА_4 звертаючись до суду із вказаним позовом, вказував що відповідачка вчиняла неправомірні дії щодо пошкодження майна, чим заподіяла йому матеріальної та моральної шкоди у вказаному ним розмірі, у зв`язку з чим він звернувся до суду.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. 
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.
Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частина 1 статті 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно частини 3 статті 22 Цивільного кодексу України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
За статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. При цьому в деліктних правовідносинах на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.
При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди.
Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами і доповненнями), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК України (зараз ст. ст. 1166, 1167 ЦК України) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. 
Обов`язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано шкоди.
Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності).
ОСОБА_4 на підтвердження заподіяння відповідачкою матеріальної шкоди в розмірі 389000 грн. надав фото на 20 арк., копії товарних чеків на придбання циліндрів для замків та заміну замків на сумі 6700 грн.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що 04.06.2024 зателефонував син і попросив приїхати на квартиру, оскільки не може потрапити до квартири, коли приїхала, то побачила в квартирі ОСОБА_2 , в квартирі був хаос, пошкоджені речі : телевізор, планшет, дитячі речі, стіни обірвані.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснив, що в квартирі була ОСОБА_2 , все було розбито.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні суду пояснила, що їй зателефонували діти ( ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ) щоб допомогти з дітьми, коли приїхала побачила безлад, знищені фотографії, дочка сказала, що зникли гроші 8000 доларів США.
Як передбачено ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
А ст. 81 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Разом з тим надані позивачем документи не містіть інформації щодо предмету доказування, а саме розміру заподіяних збитків, причинно-наслідкового зв`язку із діями ОСОБА_2 .
Суд критично оцінює покази свідків, які є близькими особами позивача, крім цього покази свідків не містять обставин вчинення ОСОБА_2 протиправних дій.
Згідно постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.11.2024 справа № 686/25503/24 провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю події правопорушень.
Шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
В обґрунтування моральної шкоди позивач зазначив, що від неправомірних дій відповідачки порушений нормальний ритм життя, позивач не тільки оплатив борги по квартирі, привів квартиру в належний стан, здійснював догляд, натомість відповідачка постійно на протязі тривалого часу спричинювала шкоду, своєю неправомірною поведінкою доводила до слід малолітню дитину, що вимагало від позивача додаткових зусиль для організації свого життя.
Оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами протиправність дій відповідачки, причинно-наслідкового зв`язку між діями та пошкодженням майна, у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної також необхідно відмовити.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягають за недоведеністю.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі, слід покласти на позивача у зв`язку із відмовою у позові.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 2, 4, 12, 51, 76-81, 141, 175, 263-265, 353 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 22, 1666, 1667 ЦК України, суд -
ухвалив:
В позові ОСОБА_4 за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 
Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .
Третя особа : ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .
Дата складення повного тексту рішення: 20.02.2026.
Суддя: