Справа №351/1097/25 
Номер провадження №2/351/71/26 
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2026 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі: 
головуючого судді Калиновського М.М.,
за участі секретаря - Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТзОВ "Фінансова компанія"Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики, -
В С Т А Н О В И В:
Представник Драган Ю.О., в інтересах ТОВ ФК «ЄАПБ» звернулася в суд з позовом, до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обгрунтування позову посилається на те, що 05.09.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Первісний кредитор), та ОСОБА_1 , було укладено договір Позики № 73723234, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора.
14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому Права Вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників. 
Згідно п. 2.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Відповідно до реєстру боржників № 40 від 23.12.2024 до договору факторингу № 14/06/21, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, в сумі 19 942,13 грн., з яких: 6 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 130,13 грн., сума заборгованості за відсотками; 12 987 грн., сума заборгованості за пенею; 325 грн – сума заборгованості за комісією.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором Позики № 73723234, в розмірі 19 942,13 грн., з яких: 6 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 130,13 грн., сума заборгованості за відсотками; 12 987 грн., сума заборгованості за пенею; 325 грн – сума заборгованості за комісією.
На підставі вищенаведеного просила стягнути з ОСОБА_1 , на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" суму заборгованості договором Позики № 73723234 в розмірі 19 942,13 грн., з яких: 6 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 130,13 грн., сума заборгованості за відсотками; 12 987 грн., сума заборгованості за пенею; 325 грн – сума заборгованості за комісією., а також стягнути судові витрати в сумі 3 028 грн.
Представник позивача, у прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи, позов підтримала та просила його задовольнити.
Представник відповідача, 09.02.2026 року, подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позов не визнає, вважає що даний позов є необгрунтованим і безпідставним та не підлягає задоволенню. Також вказала, що відповідач звернувся із заявою до ВП №1 м. Снятин, Коломийського РВП ГУНП, про те, що невідома особа заволоділа його паспортними даними та від його імені уклала кредитний договір № 4937014 від 01.09.2024 на суму 11 400 грн., у зв`язку із чим було внесено відомості до ЄРДР № 12025096230000083. Відповідно спірний договір № 73723234 від 05.09.2024 з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відповідач не укладав, не підписував та кошти не отримував, ідентифікація була пройдена невідомою особою, яка заволоділа його даними. Також зазначила, що нараховані відсотки та комісія є нікчемними в силу вимог ст.228 УК України. Просить суд, відмовити в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 18.07.2025 відкрито цивільну справу та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку до часткового задоволення позову з наступних підстав.
Згідно з ч.ч.1.2 ст.205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до положень ч. ч. 1.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана)та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Судом встановлено, що 05.09.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Первісний кредитор), та ОСОБА_1 , було укладено договір Позики № 73723234, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Відповідно до умов договору, позичальнику надано Позику, в розмірі 6 500 грн.,яка була перерахована на карту № НОМЕР_1 , строком на 7 днів. Відсоткова ставка за користування коштами становить 0,286 %. Комісія за надання Позики 5% від суми наданої Позики, що складає 325 грн. Орієнтована загальна вартість Позики – 6 955,13 грн.
14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому Права Вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників. 
Згідно п. 2.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Відповідно до реєстру боржників № 40 від 23.12.2024 до договору факторингу № 14/06/21, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, в сумі 19 942,13 грн., з яких: 6 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 130,13 грн., сума заборгованості за відсотками; 12 987 грн., сума заборгованості за пенею; 325 грн – сума заборгованості за комісією.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося 
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором Позики № 73723234, в розмірі 19 942,13 грн., з яких: 6 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 130,13 грн., сума заборгованості за відсотками; 12 987 грн., сума заборгованості за пенею; 325 грн – сума заборгованості за комісією
Отже судом встановлено, що ОСОБА_1 , не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме у встановлений договором термін, не повернув тіло кредиту, відсотки за його користування, пеню та комісію. Однак, суд не погоджується з нарахуванням первісним кредитором відповідачу пені, та зазначає наступне.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на території України введений воєнний стан. В подальшому він неодноразово продовжувався та діяв як на час укладення спірного договору позики, так і на час розгляду цієї справи.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Оскільки. відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії на території України воєнного стану, пеня як один із видів неустойки, йому не може бути нарахована у будь-якому випадку, у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Щодо вимоги позивача про стягнення комісії за обслуговування кредиту суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Частиною третьою зазначеної статті передбачено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.
Згідно із частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.
Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16 послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746 цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним.
Вказана позиція послідовно підтримана у постанові Верховного Суду від 6 листопада 2023 року у справі № 204/224/21. Згідно зі змістом зазначеної постанови, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Водночас, суд звертає увагу, що Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Верховний Суд звертає увагу на те, що умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.
Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 (провадження № 61-16739св20), від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15 (провадження № 61-19356св19), від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15 (провадження № 61-16561св20), від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15 (провадження № 61-8543св20).
Отже, зважаючи на зазначене вище, суд сприймає умови договору Позики № 73723234, укладеного між ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"., у частині стягнення заборгованості за комісією у розмірі 325 грн, як такі, що є несправедливі по відношенню до позичальника та спрямовані на погіршення його становища усупереч приписам чинного законодавства, а тому не підлягають до включення до загальної суми заборгованості за згаданими кредитним договором.
Щодо посилання представника відповідача, що ОСОБА_1 звернувся із заявою до ВП №1 м. Снятин, Коломийського РВП ГУНП, що невідома особа заволоділа його паспортними даними та від його імені уклала кредитний договір № 4937014 від 01.09.2024 на суму 11 400 грн., у зв`язку із чим було внесено відомості до ЄРДР № 12025096230000083. Тому він спірний договір № 73723234 від 05.09.2024 з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» не укладав, не підписував та кошти від первісного кредитора не отримував, ідентифікація була пройдена невідомою особою, яка заволоділа його даними, суд зазначає, що як слідує зі змісту відзиву, ОСОБА_1 , добровільно надав свої особисті дані невідомій особі, через мережу «Телеграм». Внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 , без кінцевого обвинувального судового рішення у кримінальному провадженні, не є належним доказом та підставою для відмови у позові.
Суд, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів та надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.
Із врахуванням указаних обставин справи, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, а також сталу судову практику із розгляду однотипних правовідносин, вважає, що поданий ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 , позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за договором Позики № 73723234, в розмірі 6 630,13 грн., з яких: 6 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 130,13 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позовної заяви до суду ТзОВ «ФК «ЄАПБ» сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 121112 від 24.06.2025.
Оскільки позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 , задоволено частково, з останнього на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі, 1 006,71 грн. із розрахунку 6 630,13* 3 028/19 942,13
Керуючись ст. ст. 2, 7, 10-13, 18, 43,44, 49, 76-83, 133, 141, 174, 175, 179, 187, 258, 263, 265, 268, ЦПК України, ст. ст. 525-526, 530, 551, 536, 610, 631, 629, 1046-1056 ЦК України, суд, -
В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: ( АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 35625014) заборгованість за договором Позики № 73723234, в розмірі 6 630,13 грн., з яких: 6 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 130,13 грн.
В решті позову, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: ( АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 1 006,71 грн. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ