Справа № 161/1699/26 	Головуючий у 1 інстанції: Мазур Д. Г. 	
Провадження № 22-ц/802/558/26  	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Шевчук Л. Я.,
суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,
секретар с/з Прядун Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 березня 2026 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2026 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі – АТ «ПУМБ») звернулося в суд із зазначеним позовом, який обґрунтований тим, що 08 листопада 2022 року між АТ «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1010675645, за умовами якого позичальнику ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 42 328,74 грн. 28 серпня 2023 року був укладений кредитний договір № 1012688735, за умовами якого позичальнику ОСОБА_1 був наданий кредит у розмірі 58 348,39 грн.
Позивач також зазначав, що позичальник ОСОБА_1 свої зобов?язання за кредитними договорами належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість за договорами у розмірі 115 888,50 грн. 
За кредитним договором від 08 листопада 2022 року № 1010675645 розмір заборгованості складає 43 390,86 грн, з яких 25 847,29 грн – заборгованість за тілом кредиту, 2,67 грн – заборгованість за процентами, 17 540,90 грн – заборгованість за комісією.
За кредитним договором від 28 серпня 2023 року № 1012688735 розмір заборгованості складає 72 497,64 грн, з яких 50 145,15 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 7,19 грн – заборгованість за процентами, 22 345,30 грн – заборгованість за комісією.
Покликаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 у свою користь заборгованість за кредитними договорами у розмірі 115 888,50 грн та судові витрати у розмірі 2 662,40 грн.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 березня 2026 року у цій справі позов АТ «Перший Український Міжнародний Банк» задоволено частково.
Ухвалено стягнути з відповідачки ОСОБА_1 в користь позивача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитними договорами у розмірі 76 002,30 грн.
Витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 747,40 грн компенсовано АТ «ПУМБ» за рахунок Державного бюджету України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням, позивач АТ «ПУМБ» подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову, а також просив повернути АТ «ПУМБ» за рахунок Державного бюджету України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 662,40 грн та витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 993,60 грн.
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
У судове засідання учасники справи не з?явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому апеляційний суд розглянув справу у їх відсутності.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання згідно з вимогами статті 247 ЦПК України не здійснюється.
Відповідно до частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.  Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою ухвалення постанови у цій справі є 23 квітня 2026 року – дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині без змін з таких підстав.
Апеляційний суд відповідно до принципу диспозитивності не робить своїх висновків щодо неоскарженої частини рішення ні в мотивувальній ні в резолютивній частині судового рішення.
Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 10, частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 13 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом за матеріалами справи встановлено, що 08 листопада 2022 року ОСОБА_1 підписала заяву № 1010675645 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, якою підтвердила, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті, в повному обсязі. Відповідно до умов цього договору позичальник ОСОБА_1 отримала споживчий кредит у розмірі 42 328,74 грн (а. с. 8, 9).
Сторонами договору був підписаний паспорт споживчого кредиту, згідно з яким сума кредиту складає 42 328,74 грн; строк кредитування – 48 місяців; фіксована процентна ставка – 0,01 % річних; реальна річна процентна ставка – 31,858 % річних, щомісячна комісія за обслуговування кредиту – 1,4 %.
28 серпня 2023 року ОСОБА_1 підписала заяву № 1012688735 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, якою підтвердила, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті, в повному обсязі. Відповідно до умов цього договору позичальник ОСОБА_1 отримала споживчий кредит у розмірі 58 348,39 грн (а. с. 10, 11).
Сторонами договору був підписаний паспорт споживчого кредиту, згідно з яким сума кредиту складає 58 348,39 грн; строк кредитування – 48 місяців; фіксована процентна ставка – 0,01 % річних; реальна річна процентна ставка – 36,298 % річних, щомісячна комісія за обслуговування кредиту – 1,6 %.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості позичальника ОСОБА_1 за кредитними договорами станом на 30 жовтня 2025 року складає 115 888,50 грн. За кредитним договором від 08 листопада 2022 року № 1010675645 розмір заборгованості складає 43 390,86 грн, з яких 25 847,29 грн – заборгованість за тілом кредиту; 2,67 грн – заборгованість за процентами, 17 540,90 грн – заборгованість за комісією. За кредитним договором від 28 серпня 2023 року № 1012688735 розмір заборгованості складає 72 497,64 грн, з яких 50 145,15 грн – заборгованість за тілом кредиту; 7,19 грн – заборгованість за процентами; 22 345,30 грн - заборгованість за комісією.
Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України)
Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення з відповідачки в користь позивача заборгованості за комісією, суд першої інстанції дійшов висновку, що умови кредитних договорів щодо сплати комісії є нікчемними, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки заборгованості за комісією задоволенню не підлягають.
Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 81 ЦПК України).
При цьому судом враховано, що позичальник ОСОБА_1 на виконання своїх зобов?язань за кредитними договорами частково повернула кредитні кошти. За договором № 1010675645 позичальник повернула кредитні кошти у розмірі 19 449,80 грн, з яких в рахунок погашення тіла кредиту зараховано – 16 481,45 грн, в рахунок погашення процентів – 5,35 грн, в рахунок погашення комісії – 2963,00 грн. За договором № 1012688735 позичальник повернула кредитні кошти у розмірі 91 40,00 грн, з яких в рахунок погашення тіла кредиту зараховано – 8 203,24 грн, в рахунок погашення процентів – 3,19 грн, в рахунок погашення комісії – 933,57 грн.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (частина 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»).
Правління Національного банку України своєю постановою від 8 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит).
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Отже, банк має надати споживачу за визначеною формою детальний розпис усіх складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів, включно з передбаченою у договорі комісією за обслуговування, за кожним платіжним періодом.
У пункті 5 укладеного кредитного договору № 1010675645 від 08 листопада 2022 року передбачено сплату позичальником комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,4 %, а графіком платежів визначено розмір комісії у твердій сумі у розмірі 592,60 грн щомісяця.
Сплата комісії передбачена також пунктом 5 кредитного договору № 1012688735 від 08 серпня 2023 року, згідно з яким розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 1,6 %, а графіком платежів визначено розмір комісії у твердій сумі у розмірі 933,57 грн щомісяця.
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, за змістом загальних норм права об`єктом зобов`язання не можуть бути дії, які одна із сторін вчиняє на власну користь (аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, у справі № 363/1834/17).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина 1 статті 1054 ЦК України). Отже, суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку останнього їх повернути і сплатити за користування ними проценти (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17). Тому у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів (аналогічний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19).
Розрахунок для позичальника суми його чергового платежу, суми дострокового повернення заборгованості, а також інформування позичальника у вигляді SMS-повідомлень, довідок за телефоном, електронною поштою, через інтернет - сервіс банку або в іншій формі щодо суми платежу, щодо стану кредитної заборгованості, щодо надходження та зарахування коштів на рахунок для повернення заборгованості, щодо зарахування коштів платежу на рахунок для погашення заборгованості тощо, є діями, які банк вчиняє, насамперед, на власну користь. Надання за ціною встановленої у кредитному договорі комісії інших послуг за обслуговування, не пов`язаних із інформуванням позичальника, не передбачено.
Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина 3 статті 55 Закону «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини 3 статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за обслуговування, встановленому у договорі, який підписали сторони, оскільки такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання, спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб (стаття 509 ЦК України).
З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.
Згідно з частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що умови кредитних договорів № 1010675645 від 08 листопада 2022 року та № 1012688735 від 08 серпня 2023 року щодо сплати комісії відповідно в розмірі 592,60 грн щомісяця та в розмірі 933,57 грн щомісяця за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними, а вимоги щодо стягнення заборгованості за комісією у розмірі відповідно 17 540,90 грн та 22 345,30 грн задоволенню не підлягають.
Нікчемність і, відповідно, недійсність з моменту укладення кредитного договору його умов щодо сплати позичальником комісії (за надання фінансового інструменту, за надання кредитних ресурсів, за обслуговування кредитної заборгованості), має наслідком здійснення перерахунку усіх складових заборгованості, які стягує банк.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову про стягнення з відповідачки в користь позивача заборгованості за комісією за укладеними кредитними договорами.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність судового рішення.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» залишити без задоволення.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 березня 2026 року у цій справі в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий 

Судді