07 квітня 2026 р. 
Справа № 489/2915/26
Кримінальне провадження № 1-кп/489/659/26

В И Р О К
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2026 м. Миколаїв
Інгульський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого ОСОБА_1 
із секретарем судових
засідань ОСОБА_2 
за участю:
прокурора ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_5 
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням: 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не одруженого, працюючого барменом у кафе-барі «Соле Міо», раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
встановив.
Неповнолітній ОСОБА_5 28.10.2021 приблизно о 23:40 (точний час в ході досудового розслідування не встановлений), діючи за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку № 70 по вул. Південній у м. Миколаєві, маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного власного збагачення, шляхом підбору ключа, незаконно проник до автомобілю Opel Omega, д.н. НОМЕР_1 , звідки таємно намагався викрасти майно ОСОБА_7 , а саме:
-комп`ютерні окуляри «Glodiator» із чохлом, вартістю 3000 грн.;
-флеш-носій USB, вартістю 100 грн.;
-кулькову ручку «Parker» вартістю 200 грн.;
-автомобільну лампу «Philips» H7, вартістю 50 грн.;
-чоловічий парфум «Casino» вартістю 150 грн.;
-брелок сигналізації чорного кольору із кнопками зеленого кольору вартістю 300 грн.;
-металевий інструмент-мультитул, вартістю 450 грн.;
-записник чорного кольору, автомобільний зарядний пристрій «Торк» 12V, засіб для миття скла, кабель 3,5 мм., брелок у вигляді гільзи, пластини від комарів, які матеріальної цінності не представляють, а всього на загальну суму 4250 грн., однак довести злочин до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками поліції.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище. 
26.03.2026 між прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_9 , в присутності адвоката ОСОБА_10 , укладено угоду про визнання винуватості та скріплена підписами сторін.
Як вбачається зі змісту укладеної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 1 року пробаційного нагляду із покладенням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України.
Обвинуваченому, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди згідно ч. 2 ст. 473 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
У судовому засіданні прокурор підтримала угоду, просила її затвердити.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та просив угоду про визнання винуватості затвердити, від надання пояснень відмовився.
Захисник – адвокат ОСОБА_4 проти затвердження угоди не заперечував.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, вчинений ОСОБА_5 , а саме передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, відноситься до тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Сторони угоди в судовому засіданні стверджували, що угода про визнання винуватості між ними укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз.
Суд пересвідчився, що дана угода відповідає вимогам ст. 470 КПК України.
Крім того, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Згідно статті 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. 
Статтею 98 КК України передбачено що до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: 1) штраф; 2) громадські роботи; 3) виправні роботи; 4) пробаційний нагляд; 5) позбавлення волі на певний строк.
Статтею 59 КК України передбачено застосування покарання у виді пробаційного нагляду, яке полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. Частина 2 передбачає обов`язки які може покласти суд на особу, до якої застосовано пробаційний нагляд.
Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчиненого злочину, обране з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який на момент скоєння злочину є неповнолітнім, раніше не судимим, та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає повне визнання вини, щире каяття, вчинення злочину у неповнолітньому віці.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, який усвідомив скоєне та щиро розкаявся, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у секторі ювенальної превенції та службі у справах дітей не перебуває, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання з урахуванням статті 69 КК України, цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого кримінального правопорушення.
Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 26.03.2026 укладена між прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_9 , за участю захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_10 , підлягає затвердженню та призначенню обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.
З огляду на викладене, враховуючи обставини, характер, тяжкість та суспільну небезпеку, спосіб вчинення злочину, узгоджену сторонами міру покарання, даних, які характеризують обвинуваченого та його ставлення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання у виді пробаційного нагляду, яка передбачає відповідальність за вчинене, із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 та п.4 ч.3 ст. 59-1 КК України, оскільки на думку суду, призначення такого покарання матиме належний виховний вплив на обвинуваченого та буде сприяти його виправленню, призведе до позитивних змін в його особистості та формуванню у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.
У кримінальному провадженні відсутні судові витрати на залучення експертів.
У кримінальному провадженні цивільні позови не заявлялись.
Керуючись ст. 374, 375, 475 КПК України, суд
ухвалив:
угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 1 року пробаційного нагляду.
На підставі п.п. 1, 2, 3 ч. 2 та п.4 ч.3 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки: 
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Головуючий: