Справа № 274/5226/25
Провадження №  2/0274/555/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
"03" квітня 2026 р. м. Бердичів
БЕРДИВІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі: головуючого судді Хуторної І. Ю.,
за участю секретаря судового засідання Айрапетян А. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ – ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в:
У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» (ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС») через підсистему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 4223140 від 17.12.2023 у розмірі 49 497,75 грн та судові витрати.
Короткий виклад доводів позову
Позовну заяву ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» обґрунтовує тим, що 17.12.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА») та  ОСОБА_1 уклали електронний договір про надання споживчого кредиту №4223140, за умовами якого позикодавець перерахував на картковий рахунок № НОМЕР_1 відповідача кредитні кошти у розмірі 4500,00 грн на споживчі потреби, зі сплатою процентів за стандартною ставною – 2,5% в день. 
18.12.2023 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та  ОСОБА_1 уклали додаткову угоду за якою сума кредиту була збільшена до 7500,00 грн.
26.08.2024 було укладено договір факторингу № 26/08/2024 від 26.08.2024, за умовами якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» права вимоги за договором №4223140.
Відповідач свої зобов`язання за укладеним кредитним договором належним чином не виконує внаслідок чого у нього наявна заборгованість станом на 26.08.2024 сумі 49 497,75 (7499,00 грн - заборгованість за сумою кредиту, 41997,76 грн - заборгованість за відсотками за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом за період з 17.12.2023 до 26.08.2024).
Вказаний розмір заборгованості позивач просить стягнути з відповідача.
Відзив на позовну заяву не надходив. 
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді від 29.09.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження.
Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися.
Від представника позивача ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» Руденка К. В. у матеріалах справи наявне клопотання, в якому від просить проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, надав згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді.
Відповідач про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.
У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося.
Суд, відповідно до статті 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження 
Судом встановлено, що 17.12.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір № 4223140 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого товариство надає клієнту кредит у сумі 4500,00 грн у безготівковій формі у національній валюті шляхом перерахування на банківський рахунок клієнта № НОМЕР_2 , строком на 360 днів. Процентна ставка фіксована та становить 2,5% в день, орієнтовна стандартна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 99923,40 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою складає 45000,00 грн. Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом 27731 (а.с. 130-139).
Відповідно до Додатку № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4223140 від 17.12.2023, який є невід`ємною частиною договору про надання споживчого кредиту встановлено графік розрахунків, де вказано, що строк, на який надано кредит становить 360 днів, сума кредиту 4500,00 грн, за стандартною процентною ставкою проценти за користування кредитом - 39487,50 грн та реальна річна процентна ставка- 51480,40 %, загальна вартість кредиту 43987,50 грн. Додаток підписаний ОСОБА_1 електронним підписом 27731 (а.с. 140). 
Відповідно до повідомлення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 29.09.2025, повідомлення ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» (ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА») від 28.08.2024, на ім`я ОСОБА_1 було імітовано картку № НОМЕР_3 , на яку в рамках договору на переказ коштів грошових коштів № 210222-1 від 21.02.2022 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було успішно зараховано 4500,00 грн, номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» - 7447f748-932b-4a50-9b92-5f0f85e00e6b, номер транзакції в системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» - 42231401702804510, що також доводиться випискою за договором № б/н за період з 17.02.2023 до 22.12.2023 (а.с. 30, 142, 143).
18.12.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до договору № 4223140 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.12.2023, за умовами якого товариство надає клієнту кредит у сумі 3000,00 грн у безготівковій формі у національній валюті шляхом перерахування на банківський рахунок клієнта № НОМЕР_2 , загальний розмір кредиту становить 7500,00 грн. Стандартна ставка за весь строк кредиту 104070,23 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту 74850,00 грн, номертранзакції в системі iPay.ua - 321820666. Додаткова угода підписана ОСОБА_1  електронним підписом одноразовим ідентифікатором 17477 (45-48).
Відповідно до Додатку № 1 до додаткової угоди до договору № 4223140 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.12.2023, який є невід`ємною частиною договору про надання споживчого кредиту встановлено графік розрахунків, де вказана дата видачі кредиту 17.12.2023, дата повернення кредиту 10.12.2024, кількість днів у розрахунковому періоді 30 днів, строк, на який надано кредит становить 360 днів, сума кредиту 7500,00 грн, за стандартною процентною ставкою проценти за користування кредитом – 65812,50 грн та реальна річна процентна ставка- 53127,91 %, загальна вартість кредиту 73312,50 грн. Додаток підписаний ОСОБА_1  електронним підписом 17477 (а.с. 49). 
Відповідно до повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (ТОВ «УПР») від 28.08.2024, на картку № НОМЕР_3 , яку імітовано на ім`я ОСОБА_1 в рамках договору на переказ коштів грошових коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2029 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було успішно зараховано 3000,00 грн, номер транзакції в системі iPay.ua - 321820666 (а.с. 29).
26.08.2024 між ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено договір факторингу №26/08/24, за умовами якого, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників (а.с. 31-39.
З витягу з реєстру боржників до договору факторингу №26/08/24 від 26.08.2024 вбачається, що ОСОБА_1 вказаний у списку боржників за кредитним договором №4223140 від 17.12.2023, за яким загальна сума заборгованості становить грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 49497,75 грн, заборгованість за відсотками – 41997,76 грн (а.с. 68).
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 4223140 від 17.12.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 26.08.2024, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» нарахувало ОСОБА_1 заборгованість за період з 17.12.2023 до 26.08.2024 у розмірі 49497,75 грн, з яких: прострочене тіло – 7499,99 грн, заборгованість за простроченими відсотками – 41997,76 грн (станом на день відступлення права вимоги) (а.с. 56-65).
Застосовані норми права
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналіз доводів сторін, висновки суду
Оцінивши надані позивачем докази, встановивши зміст спірних правовідносин, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, із таких підстав.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 (справа № 2-1383/2010) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Як вбачається з матеріалів справи, договір № 4223140 про надання коштів на умовах споживчого кредитувід 17.12.2023 та додаткова угода до нього від 18.12.2023 укладені між первісним кредитором та відповідачем у електронній формі та недійсним не визнавалися. 
Також долученими до позову доказами доведено, що ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» є новим кредитором замість ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за договором № 4223140 про надання коштів на умовах споживчого кредитувід 17.12.2023 та додатковою угодою до нього від 18.12.2023.
Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву та не надав доказів про сплату боргу за кредитним договором. 
Визначаючи розмір боргу, який підлягає до стягнення, суд доходить таких висновків.
Наявними у справі доказами доведено, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (первісний кредитор) покладені на нього зобов`язання за договором № 4223140 про надання коштів на умовах споживчого кредитувід 17.12.2023 та додатковою угодою до нього від 18.12.2023 виконало в повному обсязі, надавши відповідачу 17.12.2023 та 18.12.2023 грошові кошти.
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 4223140 про надання коштів на умовах споживчого кредитувід 17.12.2023 вбачається, що позивач не сплатив заборгованість за простроченим тілом у розмірі – 7499,99 грн.
Розрахунок боргу не оспорений відповідачем та він узгоджується із умовами договору.
Отже, наявні підстави для стягнення боргу за тілом кредиту у розмірі 7499,99 грн.
Щодо стягнення боргу за процентами, які позивач визначив у сумі 41997,76 грн, нараховані за період з 17.12.2023 до 26.08.2024 (станом на день відступлення права вимоги) суд доходить таких висновків.
Згідно приписів пункту 8 частини 1 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», процентна ставка, її тип та порядок обчислення встановлюється у договорі і є істотною умовою цього договору.
Як зазначалося вище, умовами кредитного договору передбачено, що процента ставка за користування грошовими коштами встановлена у розмірі 2,5 % в день.
22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2024 року. Вказаним Законом було внесено зміни та доповнення і до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування». Зокрема, ст. 8 Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Водночас, п. 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Згідно пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону, яким власне і запроваджено максимальний розмір денної процентної ставки, поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 5 мотивувальної частини Рішення КСУ від 09 лютого 1999 року по справі № 1-7/99, в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).
Отже, в даному випадку законодавцем використана ультраактивна форма регулювання суспільно-правових відносин та визначений перехідний період, який передує безпосередньому застосуванню нової правової норми.
Оскільки Закон України № 3498-ІХ набув чинності 24.12.2023 року та застосовано визначений законодавством перехідний період до запровадження максимального розміру денної процентної ставки, в період часу з 22.04.2024 року до 20.08.2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не повинен перевищувати - 1,5 %, а з 21.08.2024 року максимальний розмір денної процентної ставки 1 %.
При цьому, згідно пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону (яким власне і запроваджено максимальний розмір денної процентної ставки) поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Вказане свідчить про те, що у випадку продовження дії кредитних договорів після набрання чинності Законом України № 3498-ІХ, умови щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються автоматично і не вимагають внесення змін до договору, так як характер цих правових норм є імперативним і не передбачає можливості відхилення від них при укладенні чи зміні договорів про надання споживчого кредиту.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для визначення розміру заборгованості за процентами за договором № 4223140 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.12.2023 та додатковою угодою до нього від 18.12.2023, у період з 22.04.2024 до 21.08.2024 максимальна процента ставка не має перевищувати 1,5 %, а з 22.08.2024 до 26.08.2024 максимальна процента ставка не має перевищувати 1, 0% в день.
Оскільки сума боргу за тілом кредиту складає 7499,99 грн, розмір процентів за період із з 22.04.2024 до 21.08.2024 складає 13724,98 грн із розрахунку 7499,99 *0,015*122.
За період із 22.08.2024 до 26.08.2024 сума боргу за процентами складає 375,00 грн, із розрахунку 7499,99 *0,01*5.
Отже, розмір процентів за договором, які підлягають стягненню із відповідача складає 32474,00 грн (18374,02+13724,98+375).
Тому суд у стягненні процентів в сумі 9523, 76 грн суд відмовляє. 
Тому суд стягує з ОСОБА_1 борг за договором № 4223140 про надання коштів на умовах споживчого кредитувід 17.12.2023 та додатковою угодою до нього від 18.12.2023 в розмірі 39973,99 грн, що включає: 7499,99 грн - прострочена заборгованість за кредитом та 32474,00 грн – проценти.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 1956,31 грн (39973,99х 2422, 40:49497,75).
Щодо витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
На обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу, позивач надав суду договір № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024, довіреність від 26.02.2024, копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю від 23.10.2018, акт приймання-передачі надання послуг № 56 від 03.03.2025 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024, витяг з реєстру № 1 до акта приймання -передачі надання послуг № 56 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024, в якому вказаний детальний опис робіт (наданих послуг) адвокатом Руденком К. В. – підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 4223140 від 17.12.2023 – 10000,00 грн, платіжна інструкція кредитового переказу коштів № 2066 від 03.03.2025 про сплату коштів адвокату Руденку К. С. за договором № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 у сумі 100000,00 грн (а.с. 69-72, 73-74, 75, 76,77, 78).
Згідно з положеннями частин першої - четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат;
обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє відповідне клопотання (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Разом із тим, відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є їх розмір обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, зокрема впливу вирішення справи на репутацію сторони або публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення, за умови, що відповідна заява була зроблена до завершення дебатів.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для його зміни, порядок сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація й досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням між адвокатом і клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною згодою. Суд не має права змінювати його або втручатися у правовідносини адвоката та клієнта. Однак суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням фактичності витрат і обґрунтованості їх суми.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом і клієнтом, у контексті розподілу судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані, з урахуванням фактичності та необхідності таких витрат. Подібний висновок викладено у п. 5.44 постанови ВП ВС від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру з урахуванням конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, п. 5.40 постанови ВП ВС від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід: витрати мають бути фактичними, неминучими та обґрунтованими (mutatis mutandis, справа "East/West Alliance Limited v. Ukraine", заява № 19336/04, § 268).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо встановить, що визначений гонорар є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи та витрачений адвокатом час.
Отже, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, включаючи репутаційні чи публічні аспекти.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, як зазначено у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява № 19336/04, п. 268), витрати мають бути фактичними, неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Вказаний правовий висновок викладено в постанові ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі ВС від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 зазначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат слід враховувати: складність справи, обсяг та час, витрачений адвокатом; пов`язаність витрат із розглядом справи; обґрунтованість і пропорційність предмета спору; ціну позову; значення справи; вплив на репутацію; публічний інтерес; поведінку сторін; наявність дій щодо досудового врегулювання.
У постанові ВС від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати гонорар, суд має право оцінювати вартість правничої допомоги за критеріями співмірності (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
У постанові ВП ВС від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 вказано: суд може не присуджувати стороні повне відшкодування витрат на правничу допомогу, якщо встановить їх надмірність. При цьому рішення суду має містити чітку мотивацію — які саме витрати не підлягають компенсації і чому.
Гонорар в розмірі 10000,00 грн визначений адвокатом за зустріч та консультацію про судове врегулювання спору щодо захисту інтересів ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС», складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості та моніторинг практики, подання до суду заяв, клопотань, складення процесуальних документів, канцелярські витрати.
Суд зазначає, що правовідносини, що виникли між сторонами є однотипними, не містять складнощів, не потребується ґрунтовного тривалого аналізу доказів та значного часу на виготовлення позовної заяви та подання позовної заяви. Тому таки витрати суд вважає завищеними.
Тому, керуючись принципами справедливості та верховенства права, з урахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу, та стягнення таких витрат в розмірі до 2500 грн.
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 22.05.2024 року у справі № 205/5969/15-ц.
Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі - 4456,31 грн (1956,31+2500).
Керуючись ст. ст. 141, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС»задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС»заборгованість за договором № 4223140 про надання коштів на умовах споживчого кредитувід 17.12.2023 в розмірі  39 973 гривень 99 копійок.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС»3456 гривень 31  копійку судових витрат.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС», місцезнаходження за адресою: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 4, ЄДРПОУ 41915308;
відповідач -  ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя І. Ю. Хуторна