КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/8417/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА "НАДІЯ" (далі – позивач) до Управління державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі – відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача серії ОПШ №043539 від 30.09.2025 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17 000,00 гривень.
В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що спірна постанова є протиправною, оскільки ТОВ АГРОФІРМА "НАДІЯ" не було автомобільним перевізником під час перевезення вантажу 04.08.2025. Позивач вказує, що фактичним автомобільним перевізником у цей день був ФОП ОСОБА_1 , який здійснював перевезення на підставі договору на перевезення №2 від 01.06.2025, заявки на перевезення від 04.08.2025 та товарно-транспортної накладної №04/08-Р від 04.08.2025. Позивач також зазначає про те, що під час рейдової перевірки водій помилково надав інспекторам товарно-транспортну накладну №21957, яка стосувалась попереднього перевезення від 02.08.2025, у зв`язку з чим інспектор неправильно визначив автомобільного перевізника. Крім того, позивач стверджує, що відповідач порушив процедуру повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, оскільки повідомлення про розгляд справи на 23.09.2025 було отримано лише 26.09.2025. Більше того, оскаржувана у справі постанова датується 30.09.2025, а тому на думку позивача, відповідач самостійно прийняв таке рішення без належного дотримання процедури повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.
Представник відповідача подав відзив, у якому заперечив проти позову, зазначивши, що під час проведення рейдової перевірки водієм транспортного засобу надано товарно-транспортну накладну №21957, відповідно до якої автомобільним перевізником зазначено саме ТОВ АГРОФІРМА "НАДІЯ". Відповідач зазначив, що зазначена накладна не містила обов`язкових реквізитів, передбачених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", що кваліфікується як відсутність належного документа на вантаж. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу MAN (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) серії НОМЕР_2 власником зазначеного транспортного засобу є саме ТОВ АГРОФІРМА "НАДІЯ". Відповідно до наданої під час перевірки товарно-транспортної накладної №21957 (дата якої відсутня) автомобільним перевізником також зазначено вказане товариство. З огляду на наведене, відповідач зазначив, що повідомленнями про розгляд справи було викликано для участі у її розгляді саме позивача. При цьому, як вказує відповідач, позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки лист із повідомленням, зокрема про розгляд справи 30.09.2025, отримано 27.09.2025. Таким чином, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу прийнята правомірно та підстави для її визнання протиправною та скасування відсутні (а.с.56-59).
Фактичні обставини справи, встановлені судом. 
Посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті, під час проведення рейдової перевірки 04.08.2025 року на автомобільній дорозі М-05 Київ – Одеса км 452+811 м було зупинено транспортний засіб марки MAN (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), з причепом TAILOR (реєстраційний номер НОМЕР_3 ), під керуванням водія ОСОБА_1 . 
За результатами проведення точного габаритно-вагового контролю зазначеного ТЗ, що підтверджується талоном зважування №556, встановлено перевищення навантаження на одиночну вісь транспортного засобу, а саме фактичне навантаження становило 13 630 кг при нормативно допустимому 11 500 кг, що становить перевищення на 18,52 відсотка.
За результатами перевірки складено: акт проведення рейдової перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом серії ОАР №042897 від 04.08.2025 року; довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю серії ДЗ №041616 від 04.08.2025 року; акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів серії ОАВ №003700 від 04.08.2025 року (а.с.81зв.-82, 82зв.).
Як вказано в акті серії ОАР №042897 від 04.08.2025 року, під час рейдової перевірки водієм надано ТТН №21957 (без дати), згідно якої автомобільним перевізником зазначено ТОВ АГРОФІРМА "НАДІЯ". Вказане товариство згідно реєстраційних документів також є власником транспортного засобу MAN (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) (а.с.83-84. 84зв.).
За результатами розгляду матеріалів справи відповідачем винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу серії ОПШ №043539 від 30.09.2025 року, якою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000 гривень за порушення абзацу п`ятнадцятого частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" у вигляді перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків, при перевезенні вантажу без відповідного дозволу (а.с.81).
Незгода позивача з такою постановою зумовила його звернення до суду з позовом. 
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. 
Відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III (далі – Закон № 2344-III). 
Відповідно до статті 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад та територій (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті (далі – Положення №103). 
Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 8 Положення №103). 
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 липня 2025 року № 647-р "Про реорганізацію територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті" утворенні територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби, зокрема, Управління державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області шляхом реорганізації Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області.
Стаття 6 Закону № 2344-ІІІ також передбачає, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. 
Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). 
Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. 
У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) та порядок здійснення габаритно-вагового контролю визначаються Кабінетом Міністрів України.
Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначено Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі – Порядок № 1567 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 
Згідно з пунктом 2 Порядку № 1567 рейдовим перевіркам підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Приписами пункту 4 Порядку № 1567 визначено, що рейдова перевірка проводиться на підставі направлення на рейдову перевірку (у паперовій або електронній формі (за наявності технічної можливості) із зазначенням посадових осіб за формою згідно з додатком 1 (далі - направлення), що складається та підписується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу.
Відповідно до пункту 6 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки посадові особи мають право: використовувати спеціалізовані автомобілі, на яких розміщений напис “Укртрансбезпека”; використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку, встановлених законодавством України та Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР); використовувати спеціальне обладнання, призначене для здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та їх блокування; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі; використовувати пристрої для копіювання, сканування інформації, що свідчить про правопорушення; здійснювати опитування водія та пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути; здійснювати супроводження автомобільного транспортного засобу, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більш як 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також заборони подальшого руху такого автомобільного транспортного засобу.
Згідно з пунктами 13, 14 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки транспортного засобу порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою, яка провела перевірку, складається акт проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за формою згідно з додатком 2 (далі - акт проведення перевірки). 
Акт проведення перевірки, акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів складаються у письмовій формі (паперовій або електронній формі). Акти в електронній формі можуть бути роздруковані, зокрема у вигляді стрічки, за допомогою спеціальних технічних пристроїв із зазначенням відомостей, передбачених формою відповідного акта.
Згідно з пунктами 16, 17 Порядку № 1567 матеріали, складені за результатами рейдової перевірки, формуються у справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт (далі - справа про порушення) та розглядаються керівником або заступником керівника територіального органу Укртрансбезпеки в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою автомобільного перевізника або його уповноваженої особи) протягом двох місяців з дня його виявлення. 
Справа про порушення розглядається у присутності автомобільного перевізника або уповноваженої ним особи.
Про час і місце розгляду справи про порушення автомобільному перевізнику або його уповноваженій особі повідомляється не пізніше ніж за сім календарних днів до дня розгляду особисто під підпис чи шляхом надсилання повідомлення засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) або на адресу електронної пошти (за наявності) з урахуванням вимог Закону України “Про адміністративну процедуру”. 
У разі неявки автомобільного перевізника або його уповноваженої особи справа про порушення розглядається без їх участі.
Згідно з абзацом 2 пункту 19 Порядку № 1567, за результатами розгляду справи про порушення керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник за наявності порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за які передбачена частиною першою статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", виносить постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу за формою згідно з додатком 5.
Положенням статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (далі – Порядок № 879 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно підпунктів 2 та 11 пункту 2 Порядку № 879:
вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу;
точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному, автоматичному або пересувному пункті (з урахуванням похибки вимірювального обладнання).
Відповідно до п. 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль (пункт 15 Порядку № 879). 
Згідно з пунктом 16 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.
Відповідно до пункту 16-1, 18 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години (з моменту заїзду транспортного засобу на ваги до кінцевого оформлення матеріалів у разі виявлення порушення). 
За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.
З аналізу положень Порядку №879 вбачається, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції шляхом проведення документального та/або точного контролю, який передбачає визначення фактичної маси транспортного засобу та навантаження на його осі за допомогою відповідного вимірювального обладнання з подальшим оформленням результатів такого контролю встановленими документами.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 затверджено Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (далі – Правила № 30 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно до пункту 3 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Відповідно до вимог пункту 4 Правил № 30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції за формою, наведеною в додатку до цих Правил, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. 
Відповідно до підпункту "в" пункту 22.5 Правил дорожнього руху (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема навантаження на одинарну вісь на автомобільних дорогах державного значення 11,5 тонн. 
Так, відповідно до статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник – фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. 
Положеннями статті 48 Закону № 2344-III визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. 
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: 
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. 
При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити: 
дата і місце складання; 
вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); 
автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; 
вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); 
транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; 
пункти завантаження і розвантаження.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків. 
Абзацом п`ятнадцятим частини першої статті 60 Закону № 2344-III передбачено, що за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу до автомобільних перевізників застосовується адміністративно-господарський штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000,00 гривень). 
З аналізу наведених норм права вбачається, що законодавством України встановлено обов`язок автомобільних перевізників дотримуватися визначених нормативно-правовими актами габаритно-вагових параметрів транспортних засобів під час здійснення перевезень автомобільними дорогами. Участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують установлені нормативи, допускається виключно за наявності відповідного дозволу або документа про внесення плати за проїзд. Контроль за дотриманням перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт, у тому числі щодо дотримання ними габаритно-вагових вимог, здійснюється Укртрансбезпекою та її територіальними органами шляхом проведення, зокрема, рейдових перевірок. У разі встановлення порушення таких вимог уповноважені посадові особи складають відповідний акт, а за результатами розгляду матеріалів справи керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник має право застосувати до автомобільного перевізника адміністративно-господарський штраф у випадках, передбачених статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для прийняття постанови про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в сумі 17 000,00 гривень слугував факт порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме допущення перевищення нормативно допустимого навантаження на одиночну вісь транспортного засобу під час руху автомобільною дорогою державного значення. 
Зокрема, 04.08.2025 року під час проведення рейдової перевірки посадовими особами Укртрансбезпеки зупинено ТЗ марки MAN (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), з причепом TAILOR (реєстраційний номер НОМЕР_3 ), під керуванням водія ОСОБА_1 , який здійснював перевезення вантажу автомобільними дорогами загального користування. 
За результатами проведення габаритно-вагового контролю (талон зважування № 556) було встановлено перевищення навантаження на одиночну вісь транспортного засобу, а саме фактичне навантаження на вісь становило 13 630 кг при нормативно допустимому 11 500 кг, що у відсотковому співвідношенні становить перевищення на 18,52%.
Зазначені обставини підтверджуються акт проведення рейдової перевірки серії ОАР №042897 від 04.08.2025, довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю серії ДЗ №041616 від 04.08.2025 та актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів серії ОАВ №003700 від 04.08.2025.
Щодо доводів позивача про те, що він не є автомобільним перевізником у спірних правовідносинах, то суд зазначає таке.
Не є спірним, що під час проведення рейдової перевірки водієм транспортного засобу перевіряючим надано товарно-транспортну накладну №21957, згідно до якої автомобільним перевізником зазначено ТОВ АГРОФІРМА "НАДІЯ". Крім того, згідно наданого свідоцтва про реєстрацію ТЗ MAN (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) серії НОМЕР_2 власником зазначеного транспортного засобу також є ТОВ АГРОФІРМА "НАДІЯ". Саме на підставі наданих водієм документів посадові особи Укртрансбезпеки встановили автомобільного перевізника, який здійснював перевезення вантажу.
При цьому суд зазначає, що інші документи, які, за твердженням позивача, підтверджують здійснення перевезення саме ФОП ОСОБА_1 , а саме договір на перевезення №2 від 01.06.2025, заявка на перевезення від 04.08.2025 та товарно-транспортна накладна №04/08-Р від 04.08.2025, не надавались водієм посадовим особам Укртрансбезпеки під час проведення рейдової перевірки.
Водночас суд також не надає правової оцінки таким документам та доводам позивача щодо родинних зв`язків між особами, які брали участь у здійсненні перевезення, а також фактичного порядку використання транспортного засобу різними суб`єктами господарювання (ТОВ "АГРОФІРМА "НАДІЯ", ФГ "СОНЯЧНЕ" та ФОП ОСОБА_1 ), оскільки такі обставини не входять до предмета доказування у даній справі та не впливають на правильність встановлення відповідачем суб`єкта відповідальності за результатами проведеної перевірки.
Таким чином, відповідач обґрунтовано виходив з відомостей, зазначених у товарно-транспортній накладній № 21957 та реєстраційних документів на транспортний засіб, які були надані водієм під час перевірки.
При цьому посилання позивача на те, що зазначена накладна стосувалася попереднього перевезення від 02.08.2025 та була надана водієм помилково, не спростовують правомірності дій відповідача, оскільки такі обставини не були повідомлені посадовим особам Укртрансбезпеки під час проведення перевірки (водій пояснення не надавав).
Щодо доводів позивача про порушення процедури повідомлення про розгляд справи суд зазначає таке. 
Матеріалами справи підтверджується, що повідомленням №77062/32/24-25 від 01.09.2025 року позивача викликано для участі у розгляді справи на 23.09.2025 року з 09 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. (а.с.85). 
Принагідно, згідно даних з офіційного сайту АТ "УКРПОШТА" щодо відстеження направлення та вручення поштового відправлення (трек-номер 2500401066420) зазначене повідомлення дійсно було отримано одержувачем лише 26.09.2025 року (а.с.85зв.). 
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з тим, що представник позивача на розгляд справи 23.09.2025 року не з`явився, а у відповідача на той момент були відсутні докази належного повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду справи, відповідачем відкладено розгляд справи на 30.09.2025 року з 09 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. та було направлено позивачу повторне повідомлення №83405/32/24-25 від 23.09.2025 року (а.с.86). 
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (трек-номер 2500401065687) таке повідомлення вручено одержувачу 27.09.2025 року (а.с.86зв.). 
Доказів на спростування наведених обставин позивач суду не надав. 
Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Отже, суд дійшов висновку, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи та мав можливість реалізувати своє право на участь у її розгляді, проте таким правом не скористався.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач під час прийняття постанови про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу діяв у межах наданих йому повноважень та у спосіб, визначений законодавством, а тому підстави для визнання протиправною та скасування постанови серії ОПШ №043539 від 30.09.2025 року відсутні.
Оскільки в задоволенні позову відмовлено судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст.139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, - 

В И Р І Ш И В:
Відмовити у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА "НАДІЯ" (вул. Центральна, 2, с. Роздол, Голованівський район, Кіровоградська область, 26541, ЄДРПОУ 05440436) до Управління державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Героїв Маріуполя, 102, м. Кропивницький, 25004, ЄДРПОУ 39816845) про визнання протиправної та скасування постанови.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду А.В. САГУН