Справа № 686/24171/25
Провадження № 2/686/554/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м. Хмельницький 

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі : головуючого судді Заворотної О.Л.,
секретаря судового засідання Сікори Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
ТзОВ «Факторинг Партнерс» звернулось до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказало, що 25.01.2022 між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір № 7597257 про споживчий кредит. 
26.07.2024 було укладено договір №26-07/2024 відповідно до якого ТзОВ «Мілоан» відступило на користь ТзОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №7597257.
05.02.2022 між ТзОВ «ФК «ВІВА Капітал» та ОСОБА_1 укладено Договір № 1203571791774.
29.05.2023 було укладено договір №29-05/23 відповідно до якого ТзОВ «ФК «ВІВА Капітал» відступило на користь ТзОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1203571791774.
18.02.2025 було укладено договір №18-02/25 відповідно до якого ТзОВ ««Коллект Центр» відступило на користь ТзОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1203571791774, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість в розмірі 18847,50 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 9000 грн.
18.09.2025, представник позивача Савченко Я.В. подав відзив на позов, в якому вказав, що позов не визнає, оскільки позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які: підтверджують факт укладення між кредитором та відповідачем кредитного договору; вказують на наявність у відповідача заборгованості перед ТзОВ «Факторинг Партнерс»; підтверджують факт надання коштів відповідачу за кредитним договором; підтверджують те, що ТзОВ «ФК «Факторинг Партнерс» сформовано до ОСОБА_1 вимогу за кредитним договором відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України; підтверджують факт повної оплати права вимоги позивачем за договором факторингу, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність заявлених позовних вимог, просить в позові відмовити. Застосувати до позовних вимог строк позовної давності.
25.09.2025 представник позивача подав відповідь на відзив.
Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Представник відповідачки в судове не з`явився, подав клопотання про слухання справи без його участі.
Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.
25.01.2022 між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір № 7597257.
Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі – кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі – плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.
Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 6000,00 грн.
Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 2700 грн., які нараховуються за ставкою 3 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. 
Товариство виконало свої зобов`язання за договором та перерахувало на картковий рахунок відповідачки кредитні кошти в сумі 6000 грн., що підтверджується квитанцією № 1894829959 від 25.01.2022.
Відповідачка свої зобов`язання за договором не виконувала, внаслідок чого станом на 24.02.2022 утворилась заборгованість в розмірі 14640,00 грн., в т.ч. за тілом кредиту 6000,00 грн., за відсотками 6900 грн., за комісією 1740,00 грн. 
26.07.2024 ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір №26-07/2024 відповідно до якого ТзОВ «Мілоан» відступило на користь ТзОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №7597257.
Згідно реєстру боржників до договору факторингу № №26-07/2024 від 26.07.2024 ТзОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 7597257 від 25.01.2022 в розмірі 14640,00 грн., в т.ч. за тілом кредиту 6000,00 грн., за відсотками 6900 грн., за комісією 1740,00 грн.
05.02.2022 між ТзОВ «ФК «ВІВА Капітал» та ОСОБА_1 укладено договір № 1203571791774, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кошти за договором в сумі 1500 грн., мають бути повернені до 20.02.2022.
За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти, які нараховуються з дня видачі кредитних коштів по день погашення кредиту за відсотковою ставкою, що встановлюється Договором.
Період строку дії договору нарахування процентів за користування Ккредитом здійснюється щоденно за процентною ставкою 0,01 % від суми кредиту за кожний день користування ним (п.1.7.1 договору).
Якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення строку дії договору без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому договором, умови щодо нарахування процентів за Індивідуальною процентною ставкою за весь строк строку дії договору скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 1,9 % процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та/або Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом (1.7.3 договору).
Товариство своє зобов`язання за договором виконало, перерахувавши відповідачці на картковий рахунок кошти в розмірі 1500 грн., що підтверджується випискою по банківському рахунку.
Відповідачка свої зобов`язання за договором не виконувала, внаслідок чого станом на 29.02.2023 утворилась заборгованість в розмірі 4 207, 50 грн.., в т.ч. за тілом кредиту 1500 грн., за відсотками в розмірі 2707,50 грн. (за період з 05.02.2022 по 30.06.2022).
29.05.2023 було укладено договір №29-05/23 відповідно до якого ТзОВ «ФК «ВІВА Капітал» відступило на користь ТзОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1203571791774.
Згідно реєстру боржників до договору факторингу №29-05/23 від 29.05.2023, ТзОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги за договором №1203571791774 від 05.02.2022 в розмірі 4 207, 50 грн.., в т.ч. за тілом кредиту 1500 грн., за відсотками в розмірі 2707,50 грн.
18.02.2025 ТзОВ «Коллект Центр» та ТзОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір №18-02/25 відповідно до якого ТзОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТзОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1203571791774.
Згідно реєстру боржників до договору факторингу №29-05/23 від 29.05.2023 ТзОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги за договором №1203571791774 від 05.02.2022 в розмірі 4 207, 50 грн.., в т.ч. за тілом кредиту 1500 грн., за відсотками в розмірі 2707,50 грн.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цсі 5.
Аналіз довідки щодо заборгованості за договором свідчать про те, що заборгованість за відсотками за договором про надання фінансового кредиту № 12035717991774 від 05.02.2022 нараховувалася поза межами строку дії договору, зокрема, починаючи з 21.02.2022 нарахована сума відсотків 2 705,25грн.
Разом із тим, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч. 2 ст. 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12.
Як вбачається з умов пунктів 1.3, 1.4. договору, кредит надається строком на 15 днів з 05.02.2022, термін повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом (дата платежу): 20.02.2022.
Сторони погодили, що строк надання кредиту можу бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом строку дії кредиту та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовану функцію пролонгації (п.16 договору).
Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження обставин продовження позичальником строку кредитування.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за відсотками в сумі 2 705,25 грн. задоволенню не підлягають.
Щодо стягнення комісії в розмірі 1740 грн.
За змістом ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
З урахуванням принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.
Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку (фінансової установи), виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 09.12.2019 року в справі № 524/5152/15.
Враховуючи вищевикладене, умови договору № 7597257 від 18.08.2025.01.202224, яким передбачено сплату комісійної винагороди за видачу кредиту є нікчемними, а вимоги щодо стягнення заборгованості за комісією в сумі 1740 грн., задоволенню не підлягають.
Щодо застосування строків позовної давності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово безперервно продовжувався, в останній раз - до 30 червня 2023 року (карантин було відмінено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 з 01.07.2023). Законом України №540-ІХ від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України був доповнений, зокрема пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19). строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Отже на час (строк) дії установленого на території України карантину з 12.03.2020 по 30.06.2023 строки, визначені в тому числі статтями 257, 258 Цивільного кодексу України, було продовжено. У зв`язку з цим, не може визнаватися наявність спливу позовної давності у випадку, якщо закінчення строку для звернення до суду припадало на строк дії карантину. Отже, якщо закінчення строку позовної давності припадало на період після 12.03.2020 і до 30.06.2023, то він продовжувався до кінця дії карантину, тобто до 30.06.2023. Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування статей 256, 257, 258, пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (у редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020) викладені у чисельних постановах Верховного Суду, наприклад, від 25 серпня 2021 року у справі № 914/1560/20, від 08 лютого 2022 року у справі № 918/964/20, від 31 травня 2021 року у справі № 926/1812/21, від 01.09.2022 р. у справі №910/14346/21, від 07.09.2022 р. у справі №679/1136/21.
Крім того, Законом України №2120-ІХ від 15.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії», а Законом України № 3450-ІХ від 08.11.2023 «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» вказаний пункт 19 у розділі «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в такій редакції: «19. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». 
У зв`язку з цим, не визнається наявність спливу позовної давності у випадку, якщо закінчення строку для звернення до суду припадає в період дії воєнного стану в Україні. 
Позивач звернувся до суду із позовом 25.08.2025, а тому строк позовної давності не сплинув.
Враховуючи вищевикладене, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором № 7597257 від 25.01.2022 в розмірі 12 900 грн., в т.ч. за тілом кредиту 6000 грн., за відсотками 6900 грн., за договором № 12035717991774 від 05.02.2022 в сумі 1502,25 грн., в т.ч. за тілом кредиту 1500 грн., за відсотками 2,25 грн.
Щодо розподілу судових витрат.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду надано: копію Договору №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, укладеного між адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та позивачем; заяву на надання юридичної допомоги № 71325 від 01.07.2025, витяг з Акту №15 про надання юридичної допомоги від 31.05.2025. на суму 9000 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (76,41%), а саме, судовий збір в сумі 1 850 грн. 96 коп., витрати на правничу допомогу в розмірі 6 876 грн. 90 коп.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 517, 526, 599, 625, 627,629,1048, 1049, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд –
ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість в розмірі 14 402 грн. 25 коп., судовий збір у розмірі 1 850 грн. 96 коп., витрати на правничу допомогу в розмірі 6 876 грн. 90 коп.
В решті вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 426540371.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 .
Дата складення повного тексту рішення 23.03.2026.
Суддя: