ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2026 року  Справа № 902/207/25(902/1101/25) 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Коломис В.В. ,  суддя Саврій В.А. 

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу розпорядника майна ТОВ "НЕМИРІВ НАФТОБАЗА" арбітражного керуючого Бобрука Тараса Володимировича на ухвалу господарського суду Вінницької області, постановлену 28.11.25р. суддею Лабунською Т.І. у м.Вінниці у справі № 902/207/25(902/1101/25) 
за заявою: розпорядника майна ТОВ "НЕМИРІВ НАФТОБАЗА" (вул. Литвиненко-Вельгемут Марії, буд. 31А, м. Вінниця, 21018, код 24898750) арбітражного керуючого Бобрука Тараса Володимировича (вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037)
до: Товариства з обмеженою відповідальністю "САНПАРК - В" (вул. Литвиненко-Вольгемут Марії, буд. 31-А, м. Вінниця, 21018, код 42777749)
про визнання недійсним правочину 
в межах справи № 902/207/25
за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРОІЛСИСТЕМ" (вул. Велика Кільцева, буд. 4Б, с. Петропавлівська Борщагівка, Бучанський рн., Київська обл., 08130, код 45488700)
до: Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕМИРІВ НАФТОБАЗА" (вул. Литвиненко-Вельгемут Марії, буд. 31А, м. Вінниця, 21018, код 24898750)
про банкрутство 
Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до частини 2 статті 271, частини 13 статті 8 та частини 3 статті 252 ГПК України

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 28.11.2025 у справі №902/207/25(902/1101/25) у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Бобрука Т.В. від 27.10.2025 про поновлення строку на подання додаткових письмових доказів та долучення до матеріалів справи поданого 27.10.2025 доповнення до матеріалів справи, яке містить копії отриманих банківських документів відмовлено.
Доповнення до матеріалів справи №12/10 від 27.10.2025 з додатками залишено без розгляду.
Не погодившись із винесеною ухвалою, позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 28.11.2025 у справі №902/207/25(902/1101/25) та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву арбітражного керуючого про поновлення строку на подання додаткових письмових доказів та долучити до матеріалів справи № 902/207/25(902/1101/25) подане 27.10.2025 доповнення до матеріалів справи, яке містить копії отриманих банківських документів.
Так, з посиланням на ст.ст. 80, 119 ГПК України, вказує, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права.
Звертає увагу, що на момент подання позову докази об`єктивно не існували - банківські виписки могли бути надані лише після отримання банківських виписок та обробки адвокатських запитів; адвокатські запити були надіслані 22.09.2025 та 20.10.2025, тобто після відкриття провадження, у межах здійснення повноважень арбітражного керуючого з аналізу фінансового стану боржника; відповідь отримана 24.10.2025 - до першого по суті засідання (27.10.2025).
Вважає, що пропущений процесуальний строк може бути поновлений судом за умови звернення учасника справи із заявою про його поновлення, в якій він має навести причини пропуску, а суд - оцінити наведені причини та визначити їх поважність. На суд покладається обов`язок визначити, наскільки сумлінно та швидко діяв заявник.
На його думку, арбітражний керуючий діяв добросовісно, сумлінно та оперативно: одразу після отримання відповіді від ПП «Трім» (24.10.2025) надав доповнення до матеріалів справи 27.10.2025 та вже 28.10.2025 подав окреме клопотання про поновлення строку на подання додаткових письмових доказів. Таким чином, затримка не залежала від арбітражного керуючого, а була спричинена об`єктивними причинами - пізнім надходженням інформації від підприємства.
Вважає, що поновляючи строк на подання відзиву ТОВ «САНПАРК-В суд безпідставно застосував різні стандарти оцінки поважності причин пропуску процесуальних строків до різних учасників провадження. Вважає, що такі дії суду порушують принцип рівності та змагальності сторін, суперечать вимогам ст. 2, 13, 43 ГПК України, що є підставою для скасування ухвали та ухвалення нового рішення про поновлення строку та долучення доказів.
Вказує, що банківські виписки які арбітражний керуючий просив долучити: підтверджують рух коштів між боржником та контрагентами; мають безпосереднє значення для розгляду позову за ст. 42 КУзПБ щодо визнання правочину недійсним; можуть свідчити про фраудаторні дії або штучне виведення активів.
Зазначає, що в ході проведення інвентаризації активів боржника арбітражним керуючим було виявлено, що згідно з банківською випискою від 11.12.2024, ТОВ «НЕМИРІВ НАФТОБАЗА» перерахувало ПП «Трім» грошові кошти в сумі 6 450 000,00 грн на підставі угоди № 1 від 11.12.2024 як поворотну фінансову допомогу.
З метою встановлення фактичного руху коштів, отриманих ПП «Трім», 22.09.2025 було направлено адвокатський запит із проханням надати інформацію щодо використання коштів у сумі 6 450 000,00 грн, отриманих від ТОВ «НЕМИРІВ НАФТОБАЗА», у тому числі банківську виписку по рахунку, відкритому в АТ «Приватбанк» за період з 11.12.2024 по 31.12.2024.
Оскільки відповідь на запит не надійшла, 20.10.2025 було направлено повторний адвокатський запит.
Звертає увагу, що при аналізі банківських операцій встановлено наступне:
11.12.2024 ТОВ «НЕМИРІВ НАФТОБАЗА» перерахувало ПП «Трім» кошти у сумі 6 450 000,00 грн, як поворотну фінансову допомогу.
Того ж дня, 11.12.2024, ПП «Трім» перерахувало ТОВ «Санпарк-В» кошти у сумі 6 659 000,00 грн з аналогічним призначенням - як поворотна фінансова допомога.
У цей же день, 11.12.2024, ТОВ «Санпарк-В» перерахувало на рахунок ТОВ «НЕМИРІВ НАФТОБАЗА» кошти у сумі 6 658 082,77 грн, як оплату за купівлю будівель та споруд.
Таким чином, кошти, які були спочатку перераховані боржником як поворотна фінансова допомога, повернулися до боржника у вигляді "оплати" за відчужене майно, тобто фактично боржник сам профінансував продаж власного майна іншій юридичній особі через ланцюг посередників.
На думку скаржника, вказані обставини безспірно вказують на те, що договір купівлі-продажу майна від 09.12.2024 (предмет спору у справі № 902/207/25(902/1101/25) був вчинений з особою, яка є заінтересованою (пов`язаною) на шкоду кредиторам боржника з порушенням принципу добросовісності.
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло, що в силу вимог ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскарженої ухвали.
При цьому, суд зазначає, що ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги розпорядника майна ТОВ "НЕМИРІВ НАФТОБАЗА" арбітражного керуючого Бобрука Тараса Володимировича на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 28.11.2025 у справі №902/207/25(902/1101/25) за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженої ухвали, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
В провадженні Господарського суду Вінницької області знаходиться справа № 902/207/25 за заявою ТОВ "УКРОІЛСИСТЕМ" про банкрутство ТОВ "НЕМИРІВ НАФТОБАЗА". 
Ухвалою суду від 17.04.2024 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "НЕМИРІВ НАФТОБАЗА", введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Бобрука Т.В.
08.08.2025 до суду від розпорядника майна ТОВ "НЕМИРІВ НАФТОБАЗА", арбітражного керуючого Бобрука Т.В. надійшла заява про визнання недійсним правочину, в порядку ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства.
Разом з вказаною заявою арбітражним керуючим також подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову.
Ухвалою суду від 11.08.2025 за вказаною заявою відкрито провадження у справі №902/207/25(902/1101/25), визначено, що розгляд заяви підлягає здійсненню за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 03.10.2025.
Ухвалою суду від 22.08.2025 заяву арбітражного керуючого Бобрука Т.В. від 08.08.2025 про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, а саме: комплекс будівель та споруд загальною площею 617.1 кв.м., розташований за адресою: вул. Польова. 3. м. Немирів, Вінницький район, Вінницька область (зареєстрований номер об`єкта нерухомого майна: 1629009305230). право власності на яке зареєстровано за ТОВ “САНПАРК-В” (код ЄДРПОУ 42777749).
30.09.2025 до суду від арбітражного керуючого Бобрука Т.В. надійшло клопотання № 17/09 від 30.09.2025 про витребування доказів.
Ухвалою суду від 03.10.2025 розгляд справи по суті відкладено на 14.10.2025.
14.10.2025 судове засідання не відбулося з об`єктивних причин.
Ухвалою суду від 15.10.2025 розгляд справи по суті призначено на 27.10.2025.
В судовому засіданні 27.10.2025 арбітражний керуючий заявив усне клопотання про залишення без розгляду клопотання № 17/09 від 30.09.2025 про витребування доказів.
Вказане клопотання задоволено судом, про що постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 27.10.2025.
27.10.2025 арбітражним керуючим Бобруком Т.В. подано доповнення № 12/10 від 27.10.2025 до матеріалів справи до якого долучено копії банківських виписок.
28.10.2025 до суду від арбітражного керуючого Бобрука Т.В. надійшло клопотання від 27.10.2025, згідно якого останній просить:
- поновити процесуальний строк на подання додаткових письмових доказів у справі №902/207/25(902/1101/25);
- долучити до матеріалів справи подане 27.10.2025 доповнення до матеріалів справи, яке містить копії отриманих банківських документів.
Вказане клопотання мотивовано тим, що неможливість подання зазначених доказів одночасно з позовом зумовлена тим, що в ході аналізу руху коштів та фінансових операцій боржника було направлено адвокатські запити від 22.09.2025 та 20.10.2025 до ПП "Трім", з метою отримання відомостей про рух коштів. Лише 24.10.2025 від ПП "Трім" надійшла відповідь із доданою банківською випискою за запитаний період, що унеможливлювало подання зазначених доказів раніше. Вказані обставини, на думку арбітражного керуючого, є поважною причиною неподання відповідних доказів разом із позовною заявою.
Ухвалою суду від 27.10.2025 розгляд справи по суті відкладено на 28.11.2025.
Як зазначалося вище, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 28.11.2025 у справі №902/207/25(902/1101/25) у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Бобрука Т.В. від 27.10.2025 про поновлення строку на подання додаткових письмових доказів та долучення до матеріалів справи поданого 27.10.2025 доповнення до матеріалів справи, яке містить копії отриманих банківських документів відмовлено. Доповнення до матеріалів справи №12/10 від 27.10.2025 з додатками залишено без розгляду.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст.113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Згідно із ч.2, 4, 8 ст.80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Отже, докази, що підтверджують заявлені вимоги, мають бути подані учасниками справи одночасно з заявами по суті справи, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена позивачем суду та належним чином обґрунтована.
Однак, позивач у позовній заяві не вказав докази, які не можуть бути ним подані у встановлений Господарським процесуальним кодексу України строк, у той час як, позивач не був обмежений часом для збирання доказів під час підготовки позовної заяви.
Згідно з положеннями статті 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з нормами статті 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
З поданого клопотання вбачається, що адвокатські запити було направлено 22.09.2025 та 20.10.2025, тоді як заяву про визнання недійсним правочину, в порядку ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, подано 08.08.2025.
Разом з тим, як убачається із матеріалів справи, позивач не повідомляв суд письмово про неможливість подання доданих до клопотання доказів у встановлений законом строк з об`єктивних причин та відповідно про їх можливе подання в майбутньому, при цьому відповідне клопотання про встановлення додаткового строку на подання доказів позивачем не заявлялось.
Отже, колегія суддів погоджується із місцевим господарським судом, що наведені арбітражним керуючим доводи щодо пропуску процесуального строку на подання доказів є не поважними.
Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що у постанові від 06.12.2023 у справі №918/604/23 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вказує наступне:
“ 3.24. Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.
3.25. Процесуальний строк виступає одним з ключових елементів господарсько - процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження господарського процесу у визначених ГПК України часових рамках.
3.26. Під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ГПК, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.
3.27. Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.
3.28. Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків”.
Крім того, щодо доводів скарги про те, що суд порушив рівність та змагальність сторін поновивши строк на подачу відзиву ТОВ «Санпарк-В», не береться до уваги судом апеляційної інстанції оскільки не є предметом перегляду в апеляційному порядку та не стосується оскарженої ухвали.
Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача про поновлення процесуального строку на подання доказів, а тому таке клопотання підлягає залишенню без розгляду.
Таким чином, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.
Отже, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду Вінницької області від 28.11.25 у справі №902/207/25(902/1101/25) прийнята з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.
Крім того, у зв`язку із відмовою в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати визначені ст. 129 ГПК України, залишаються за скаржником.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу розпорядника майна ТОВ "НЕМИРІВ НАФТОБАЗА" арбітражного керуючого Бобрука Тараса Володимировича на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 28.11.2025 у справі №902/207/25(902/1101/25) залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 28.11.2025 у справі №902/207/25(902/1101/25) залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.
4. Справу №902/207/25(902/1101/25) повернути до Господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя Миханюк М.В. 

Суддя   Коломис В.В. 

Суддя   Саврій В.А.