Справа № 502/337/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Березнікова О.В. 
за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, яке складається із житлового будинку АДРЕСА_1 ). Померла за життя склала заповіт яким усе своє майно заповіла позивачу. Позивач спадщину після смерті баби прийняв, проте правовстановлюючі документи на будинок відсутні. У зв`язку з цим звернувся до суду з вказаним позовом.
Просить суд встановити факт належності будинку спадкодавцю та визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.
Позивач в судове засідання не з`явився, його представник подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Представником відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської областіподано заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги визнають.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складалося з права на земельну частку (пай) колишнього КСП «Маяк» Кілійського району Одеської області, розміром 3,44 умовних кадастрових гектарів та житлового будинку АДРЕСА_2 (на теперішній час АДРЕСА_2 ).
Земельну частку (пай) колишнього КСП «Маяк» Кілійського району Одеської області, розміром 3,44 умовних кадастрових гектарів, позивач успадкував та йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 11.01.2002, зареєстрованого за №143, що підтверджується матеріалами спадкової справи №11/2002.
Житловий будинок АДРЕСА_2 (на теперішній час АДРЕСА_2 ) належав на праві власності померлій, як члену колгоспного двору, що підтверджується копією Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок №684 від 17.11.1986 та Довідкою БТІ №930 від 02.12.2019 щодо реєстрації права власності.
Відповідно до технічного паспорта від 26.11.2019 житловий будинок АДРЕСА_2 складається з: літ. А1- житловий будинок (загальна площа 94,6 кв. метра, житлова площа 30,9 кв. метра), літ. Б1- літня кухня, літ. Ж1 - комора, літ. З1- сарай, літ. И1- сарай, літ. К1- гараж, літ. Л1 - убиральня, №1-6 - надвірні споруди.
Оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні, оформити право власності в нотаріальному порядку неможливо.
Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.
Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.
Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.
Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Водночас, враховуючи, що спадкодавиця ОСОБА_2 померла до набрання чинності ЦК України від 16 січня 2003 року, у спірних правовідносинах необхідно також керуватися положеннями ЦК України (в редакції 1963 року).
Нормами статті 524 ЦК України (в редакції 1963 року)передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 534 ЦК України (в редакції 1963 року), Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини..
Таким чином, позивач спадщину після смерті спадкодавиці прийняв, оскільки подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня її відкриття, є спадкоємцем за заповітом, спадкове майно у вигляді вказаного будинку дійсно належало спадкодавиці як члену (голові) колгоспного двору, відтак право позивача підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за ним права власності в порядку спадкування на вказане майно.
Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити факт належності житлового будинку АДРЕСА_1 ) ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в цілому як члену колгоспного двору. 
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , який складається з: літ. А1- житловий будинок (загальна площа 94,6 кв. метра, житлова площа 30,9 кв. метра), літ. Б1- літня кухня, літ. Ж1 - комора, літ. З1- сарай, літ. И1- сарай, літ. К1- гараж, літ. Л1 - убиральня, №1-6 - надвірні споруди, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Березніков