Справа № 308/3788/26

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження №12025071170000592, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.09.2025, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оноківці Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, українця за національністю, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, з неповною середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби, призваного за мобілізацією, на особливий період, сапера 3 інженерно - саперного відділення 1 інженерно - саперного взводу інженерно - саперної роти батальйону підтримки військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні «солдат», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України,- 
ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.
17.09.2025 близько 21 год 00 хв.  ОСОБА_6 спільно із своєю сусідкою ОСОБА_7 проводили дозвілля та розпивали спиртні напої за місцем проживання ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою:  АДРЕСА_2 . Під час проведення вказаного дозвілля та розпивання алкогольних напоїв близько 21 год. 40 хв. до вказаних осіб приєднався співмешканець ОСОБА_7 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_4 . У подальшому, в ході проведення дозвілля у ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, який в подальшому переріс у бійку між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , під час якої близько 21 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку за адресою:  АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, почав наносити руками удари в область обличчя, та надалі, діставши розкладний ніж чорного кольору, розпочав наносити ОСОБА_10 ножові поранення в область живота і спини, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: проникаюче ножове поранення 8-го сегмента печінки, різане ножове поранення верхньої губи справа, Різане ножове поранення правого плеча, різане ножове поранення стегново - підколінного сегмента правої нижньої кінцівки, різане ножове поранення середньої третини лівої гомілки латерально».
Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема спосіб вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, які відповідають дійсності. У вчиненому щиро кається, свою протиправну поведінку засуджує.
Обвинувачений просив суд призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, тобто звільнити його від відбуття покарання з випробуванням.
Захисник у судовому засіданні просив суд урахувати, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість, щиро розкаявся, засудив свою протиправну поведінку, у зв`язку з чим просив призначити його підзахисному покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 121 КК України. 
Прокурор зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати його винуватим та призначити покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Запобіжний захід відносно обвинуваченого змінити для забезпечення можливості останньому продовжити проходження військової служби.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяви про проведення судового розгляду кримінального провадження без його участі.
Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Тож, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_4 , правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що остання себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.
Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.
Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, засудив свою протиправну поведінку. Крім того, протягом усього строку досудового розслідування, також визнавав свою винуватість, у зв`язку з чим, на думку суду, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне розкриття злочину. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора уважає наявність таких обставин, що пом`якшують покарання, - щире каяття та активне розкриття злочину, які вказані в обвинувальному акті.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння .
Мотиви призначення покарання.
За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.
Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за ч.1 ст.121 КК України відноситься до категорій тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільну небезпечність.
Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який винуватість у вчиненні злочину визнав, являється особою молодого віку, позитивно характеризується за проживання, на обліку у фтизіатра, нарколога та психіатра не перебуває, по медичну допомогу у КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» не звертався, бажає виправити свою протиправну поведінку та продовжити проходження військової служби.
Урахувавши зазначені обставини, наявність обставини, що пом`якшує покарання, а також відсутність таких, що його обтяжують, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкцій ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі.
З врахуванням положень ч.1 ст.75 КК України суд звільняє ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, та покладає на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.1, 2 ст. 76 цього Кодексу.
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст.50 КК України мети покарання.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено. 
В рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_4 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме з 18.09.2025 по 09.04.2026 року. У зв`язку з чим, на думку суду, слід зарахувати в якості відбутого ОСОБА_4 за цим вироком покарання, строк попереднього ув`язнення, починаючи з 18.09.2025 по 09.04.2026, виходячи з положень ст. 72 КК України, що 1 (одному) дню попереднього ув`язнення відповідає 1 (один) день позбавлення волі.
Враховуючи, що судом визначено покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, обвинувачений бажає продовжити проходження військової служби, запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу необхідно змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, із покладенням обов`язку прибувати до суду за першим викликом.
Витрати по справі становлять 41 345,67 грн. за проведення експертиз. У відповідності до вимогст.124 КПК України документально підтверджені судові витрати по справі за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Арешт, накладний ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.09.2025 /справа №308/13702/25/ - скасувати.
Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.17, ч. 2 ст.373, ст.374, 474, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на 2 (два) роки, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання ОСОБА_4 під час кримінального провадження та судового розгляду в державній установі «Закарпатська установа виконання покараннь №9» із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі у періоді з 18.09.2025 по 09.04.2026.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, із покладенням обов`язку прибувати за кожною вимогою до суду.
Звільнити ОСОБА_4 з - під варти в залі суду.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 41 345,67 гривень процесуальних витрат за проведення експертиз.
Арешт, накладний ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.09.2025 /справа №308/13702/25/ - скасувати.
Речові докази по справі, а саме: 
-ніж з чорною рукояткою та плямою речовини бурого кольору на лезі; змив речовини бурого кольору на стерильній марлевій пов`язці з підлоги біля ліжка; уламок тарілки білого кольору з речовиною бурого кольору; змив речовини бурого кольору; чарку скляну; скляну пляшка з-під горілки; змив потожирової речовини з правої долоні ОСОБА_4 ; змив потожирової речовини з лівої долоні ОСОБА_4 , - знищити;
- кепку зеленого кольору; взуття чорного кольору з плямами речовини бурого кольору - повернути власникам.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та його захиснику, потерпілому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_11