Справа №491/10/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі головуючої судді - Надєр Л.М.,
за участю секретаря судового засідання – Барбіроша В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Ананьєві Одеської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
В позовній заяві позивач зазначає, що його рідний брат ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих поранень під час виконання бойового завдання, в стаціонарі Київської обласної клінічної лікарні в місті Київ Київської області. У зв`язку з цим позивач через ЦНАП 26 листопада 2025 року подав заяву на відстрочку та йому на підставі п.4 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» надано відстрочку до 02 лютого 2026 року. При цьому через додаток «Резерв +» позивач дізнався інформацію про порушення ним військового обліку, а тому щоб з`ясувати, по якій причині у нього є дане порушення, позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 . 12 грудня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення №606. В протоколі №606 зазначено, що під час перевірки начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_3 було встановлено, що згідно облікових даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Також було встановлено, що згідно відповіді на розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №163 від 28 серпня 2025 року він не мешкає за вказаною адресою. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.2101 ч.3 КУпАП. Позивача було повідомлено, що розгляд справи відбудеться 17 грудня 2025 року о 15 годині 45 хвилин. 17 грудня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником була винесена постанова №15118 від 17 грудня 2025 року, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.2101 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень. Згідно змісту вказаної постанови 12 листопада 2025 року близько 14 години 10 хвилин під час дії особливого періоду, мобілізації та військового стану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки було встановлено, що згідно облікових даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, він проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Також було встановлено, що згідно відповіді на розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №163 від 28 серпня 2025 року він не мешкає за вказаною адресою. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.2101 ч.3 КУпАП. Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Позивач вказує, що 12 грудня 2025 року він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 з`ясувати причину порушення ним військового обліку. Йому було повідомлено, що згідно облікових даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак згідно відповіді на розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №163 від 28 серпня 2025 року позивач не мешкає за вказаною адресою. При цьому зміст даної відповіді на розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №163 від 28 серпня 2025 року позивачу невідомий. Позивач пояснив, що живе в селі Байтали. Незважаючи на пояснення та заперечення позивача та не надання йому доказів вчинення ним правопорушення, 12 грудня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 складено відносно позивача було складено Протокол №606 про адміністративне правопорушення передбачене ст.2101 ч.3 КУпАП, та в подальшому на підставі вказаного вище протоколу 17 грудня 2025 року відповідачем винесено оскаржувану постанову. Позивач зазначає, що він є військовозобов`язаним, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 та дотримується його правил. Через центр надання адміністративних послуг позивач вчасно уточнив свої облікові дані та зазначив фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , і цей факт підтверджується, відомостями електронного військово-облікового документу «Резерв+», а також відповіддю відділу надання адміністративних послуг, тобто, позивач своєчасно уточнив свої персональні та облікові дані на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року №3633-ІХ. В персональних даних позивача нічого не змінювалося, що мало би обов`язок повідомляти про це відділ ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому позивач перебуває на обліку. Позивач зазначає, що ним було здійснено усі необхідні заходи, передбачені чинним законодавством, зокрема оновлено дані вчасно та за вказаною ним адресою позивач фактично проживає з 09 серпня 2006 року по теперішній час. Таким чином, на виконання ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивач в 2024 році через центр надання адміністративних послуг уточнив свої облікові дані та зазначив місце проживання: АДРЕСА_1 , однак 17 грудня 2025 року відповідачем винесено оскаржувану постанову за те, що позивач не мешкає за вказаною, не надавши позивачу будь-яких доказів на підтвердження вказаного факту.
У зв`язку з цим позивач вважає оскаржувану постанову такою, що є протиправною та незаконною, а тому звернувся до суду з даною позовною заявою та просить скасувати вище зазначену постанову, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.2101 КУпАП, закрити. 
Ухвалою суду від 06 лютого 2026 року у справі відкрито провадження, прийнято рішення про здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Також, у вказаній ухвалі роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву та порядок його подачі.
Відповідачу було надіслано ухвалу суду про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками до неї та повістку про виклик до суду, та вказані документи відповідач отримав у своєму електронному кабінеті, що підтверджується довідками про доставку електронного документу до електронного кабінету (а.с.28-29).
У визначені судом строки відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідно до положень ч.4 ст.127 КАС України повідомлений належним чином, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту АТ «Укрпошта» (а.с.30), однак в позовній заяві міститься клопотання представника позивача, в якому вона просить розгляд справи проводити без її участі та без участі позивача.
Представник відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_3 , в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується довідками про доставку електронного документу до електронного кабінету (а.с.28-29), причини неприбуття суду не повідомив, відзиву на позов як і будь-яких доказів чи клопотань по справі не надав.
Частиною 1 ст. 268 КАС України визначено, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
Відповідно до ч.2 ст.268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.
Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
При цьому, відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
У відповідності до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивач та відповідач були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, проте в судове засідання не з`явилися, а відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.
Враховуючи викладене, судом було визнано за можливе проводити розгляд справи за відсутності позивача та відповідача. 
Суд, вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, взявши до уваги неявку належним чином повідомлених позивача та відповідача, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до приписів ч.2 ст.2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийнято оскаржуване рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
З позовної заяви вбачається, що позивач просить суд визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №15118 від 17 грудня 2025 року, винесену відносно нього про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень 00 копійок. Також просить закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.2101 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Відповідно до копії листа Відділу надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради №3 від 05 січня 2026 року, наданого на адвокатський запит представника позивача, позивач згідно з даними реєстру Ананьївської територіальної громади зареєстрований з 09 серпня 2006 року за адресою: АДРЕСА_1 . Із зазначеної адреси не знімався (а.с.5).
Зазначене також підтверджується копією Відомостей з реєстру територіальної громади про місце проживання особи станом на 05 січні 2026 року, виданими Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради за №25 від 05 січня 2026 року (а.с.5 – зворотний бік).
Місце реєстрації позивача в с. Байтали Подільського району Одеської області підтверджується також копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я позивача 14 липня 2006 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.6 – зворотний бік - 7), а також витягом з реєстру територіальної громади №2025/019444747 від 30 грудня 2025 року, виданим ДП «Дія» за заявою позивача (а.с.8).
В підтвердження перебування на військовому обліку позивачем до позовної заяви додано копію військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого 15 квітня 2009 року ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.9-13).
Відповідно до копії витягу з додатку «Резерв+» позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 ( ОСОБА_4 ), категорія обліку – військовозобов`язаний, має відстрочку до 02 лютого 2026 року. Крім того, з вказаного витягу вбачається, що позивачем дані уточнено 26 листопада 2025 року та міститься відмітка про те, що «Дані уточнено вчасно». Також у вказаному витязі міститься відомості наступного змісту: «Причина звернення до Нацполіції: Не стали на військовий облік за новою адресою. Дата звернення: 09 вересня 2025 року» (а.с.16).
До позовної заяви додано копію свідоцтва про смерть брата позивача ОСОБА_2 , виданого 18 вересня 2025 року Балтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.16 – зворотний бік), а також копію сповіщення сім`ї про загибель брата позивача (а.с.17)
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено ст.245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Поняття адміністративного правопорушення викладено в ч.1 ст.9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно із ст.235 КУпАП такі адміністративні правопорушення як порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію визначає Інструкція зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затверджена наказом Міністерством оборони України від 01 січня 2024 року №3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 січня 2024 року за № 36/41381 (далі - Інструкція № 3).
Відповідно до п.9 розділу ІІ Інструкції №3 матеріали справи про адміністративне правопорушення подаються уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП.
Зі змісту постанови №15118 від 17 грудня 2025 року за справою про адміністративне правопорушення вбачається, що позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.2101 КУпАП, яка передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тобто, у тому, що позивач не повідомив про зміну місця проживання, оскільки, як вбачається з постанови, згідно відповіді на розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №163 від 28 серпня 2025 року позивач не проживає за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.14).
Відповідно до ч.3 ст.2101 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Зазначена норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження України особливого періоду.
Статтею 65 Конституції України встановлено обов`язок громадян України у захисті Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
18 травня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11 квітня 2024 року.
Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11 квітня 2024 року розроблено з метою законодавчого удосконалення процедур проведення заходів мобілізації, удосконалення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, соціального захисту військовослужбовців, а також окремих питань проходження військової служби для покращення якості підбору особового складу під час доукомплектування бойових підрозділів для відсічі збройної агресії проти України. 
Завданням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11 квітня 2024 року є, зокрема, уточнення питань військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, посилення соціального захисту військовослужбовців під час отримання медичної допомоги та після звільнення з полону, уточнення обов`язків органів місцевого самоврядування, місцевих державних адміністрацій, військово-цивільних адміністрацій, військових адміністрацій, підприємств, установ і організацій та громадян України під час проведення мобілізації. 
Цим Законом було внесено зміни до ряду законодавчих актів України, зокрема:
- положення частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладено в новій редакції, згідно з якою встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
- статтю 22 в Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» викладено в новій редакції, зокрема абзацом сьомим частини третьої встановлено, що інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Водночас Прикінцевими та перехідними положеннями встановлюються норми щодо, зокрема, оновлення громадянами України, які перебувають на військовому обліку, протягом 60 днів своїх військово-облікових даних.
Так, абзацами 4, 5, 6 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3633-ІХ установлено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України “Про загальну мобілізацію”» від 03 березня 2022 року №2105-IX:
громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані:
у разі перебування на території України – шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності);
у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту. Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжено на підставі Указу Президента України та №741/2024 від 28 жовтня 2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.
Отже, станом на дату винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності – 17 грудня 2025 року діяв особливий період.
Згідно зі ст.42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.
При цьому позивач у встановлений Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11 квітня 2024 року строк уточнив свої облікові дані, що підтверджується доданою до позовної заяви копією витягу з додатку «Резерв+», відповідно до якого позивачем дані уточнено вчасно та згідно вказаного витягу адреса позивача: АДРЕСА_1 .
Доданими до позовної заяви письмовими доказами підтверджується той факт, що з моменту оновлення даних позивачем не змінювалася його адреса проживання, та він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Зокрема, повістка про виклик до суду позивача ОСОБА_1 направлялася за адресою: АДРЕСА_1 і була отримана позивачем. 
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не надано доказів правомірності прийнятого ним рішення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.
Дослідивши обставини, викладені у постанові про адміністративне правопорушення, наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.2101 КУпАП, не була доведена.
Частиною 3 ст.286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи наведені обставини і норми чинного законодавства, а також відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.2101 КУпАП, суд дійшов висновку, що постанову №15118 від 17 грудня 2025 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 2101 КУпАП, слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача – закрити.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 532 гривні 48 копійок, що підтверджується платіжною інструкцією, доданою до позовної заяви.
З урахуванням зазначених процесуальних норм сплачений позивачем судовий збір у вказаній сумі підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, рішенням якого порушені права останнього. 
На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.9, 2101 ч.3, 247, 292, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 19, 20, 72, 77, 139, 243, 244, 245, 246, 250, 268, 286, 295 КАС України,
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення – задовольнити в повному обсязі.
Визнати протиправною та скасувати постанову №15118 від 17 грудня 2025 року про визнання винним та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.2101 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 14 липня 2006 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 , судовий збір в розмірі 532 гривні 48 копійок.
У відповідності до положень ч.2 ст.251 КАС України у разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення.
У відповідності до ч.1 ст.272 КАС України судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 283-1, 283-2, 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 27 лютого 2026 року.

Суддя           Надєр Л.М.

Рішення набуло законної сили «____» __________________20__ року.