ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2026 р. Справа № 911/2667/24 

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Рженецької М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи 

за позовом Приватного акціонерного товариства “ДТЕК Київські регіональні електромережі”
до Фізичної особи-підприємця Орденко Наталії Миколаївни
про стягнення 772 349,87 гривень 

за участь представника позивача Гучка В.В. (довіреність №16/2026 від 19.01.2026) та представника відповідача Ласкавого Є.М. (ордер серії АІ №1512589 від 06.03.2024)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Через канцелярію Господарського суду Київської області від Приватного акціонерного товариства “ДТЕК Київські регіональні електромережі” (далі також – ПрАТ “ДТЕК Київські регіональні електромережі”/позивач) надійшла позовна заява до Фізичної особи-підприємця Орденко Наталії Миколаївни (далі також – ФОП Орденко Н.М./відповідачка) про стягнення 772 349,87 гривень, з яких:
- 703 076,87 грн вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії;
- 29 818,16 грн 3% річних та 39 454,84 грн інфляційних втрат.
Господарський суд Київської області ухвалою від 10.10.2024 у справі №911/2667/24 залишив позовну заяву ПрАТ “ДТЕК Київські регіональні електромережі” без руху та постановив виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали.
22.10.2024 через канцелярію Господарського суду Київської області від ПрАТ “ДТЕК Київські регіональні електромережі” надійшла заява про усунення недоліків.
Господарський суд Київської області ухвалою від 24.10.2024 у справі №911/2667/24 прийняв до розгляду позовну заяву ПрАТ “ДТЕК Київські регіональні електромережі” та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 25.11.2024, а також, зокрема, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Призначене на 25.11.2024 підготовче засідання з розгляду цієї справи неодноразово відкладалось, зокрема ухвалою від 10.02.2025 таке засідання суд відклав на 17.03.2025.
Під час вказаного періоду підготовчого провадження судом прийнято подані позивачем з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» заяви на виконання вимог ухвали від 10.10.2024 у цій справі, зокрема:
- подану 20.12.2024 заяву з поясненнями стосовно обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми необлікованої внаслідок порушення електричної енергії та стосовно місця виявлення порушення;
- подану 16.01.2025 заяву з доданими до неї копіями довідки ПрАТ “ДТЕК Київські регіональні електромережі” про обсяги споживання електроенергії та довідкою АТ «ПУМБ» про надходження коштів від 15.01.2025.
Водночас 11.03.2025 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від ФОП Орденко Н.М. надійшли:
1) клопотання про витребування у позивача оригіналів електронних доказів, зокрема найменованих позивачем як фото- та відеозапис до акта про порушення файлів «jpg» та «MOV», зазначених додатками 21-44 до позовної заяви;
2) клопотання про витребування у позивача доказів щодо дійсності та законності тарифу, застосованого при складанні розрахунку обсягу і вартості необлікованої електроенергії до акта про порушення №К045922 від 24.10.2022, а також інформації про: 
- затверджений графік щодо проведення контрольних оглядів засобів комерційного обліку споживачів та інформацію та копії документів про кількість та дати проведених контрольних оглядів засобів обліку електроенергії на об`єкті, вказаному в акті про порушення № К045922 від 24.10.2022 у період з 01.01.2022 по 31.12.2022; 
- дату останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки (якщо технічну перевірку було проведено після останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку), а саме лічильників обліку електричної енергії Gama300 №043337936 та NIK2303 №0088855, які розташовані в ТП №1519 та після перевірки яких було складено акт про порушення №К045922 від 24.10.2022;
3) відзив на позовну заяву разом з доданими до нього доказами на підтвердження обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Так, у відзиві на позов ФОП Орденко Н.М. заявлено про поновлення строку на його подання, а клопотання мотивовано тим, що лише 24.02.2025 представнику відповідачки в кабінеті підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» надано доступ до наявних матеріалів по даній справі.
Водночас, за доводами відповідачки, з невідомих їй причин вона не отримала ні повідомлення про поштове відправлення, ні самої позовної заяви з додатками, ні ухвали про відкриття провадження у цій справі, а тому має право подати відзив до 11.03.2024 включно.
Приписами ст. ст. 118, 119 ГПК України унормовано, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. 
Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
Приписами ч.ч. 5, 6 ст. 242 ГПК України унормовано, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Так, ухвалу про відкриття провадження у цій справі судом надіслано на офіційну адресу місцезнаходження ФОП Орденко Н.М. згідно наявних в ЄДР відомостей, попри це конверт з відповідно надісланою судом кореспонденцією органом поштового зв`язку повернуто до суду «за закінченням терміну зберігання» 12.11.2024.
З огляду на вказане суд дійшов висновку про те, що днем вручення відповідачці копії ухвали про відкриття провадження у цій справі є 12.11.2024, а тому встановлений такою ухвалою 15-денний строк на подання відзиву сплив 27.11.2024.
До того ж судом враховано, що:
- ухвалу про відкриття провадження у зазначеній справі офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та забезпечено надання загального доступу до такої ухвали 28.10.2024;
- представник відповідачки вперше взяв участь у підготовчому засіданні з розгляду цієї справи 10.02.2024, тобто до вказаної дати відповідачка мала можливість бути обізнаною з обставинами постановлення ухвали суду про відкриття провадження у цій справі.
Ураховуючи вказане, розглянувши у підготовчому засіданні 17.03.2025 клопотання відповідачки про поновлення строку на подання відзиву, судом зауважено, що зазначений строк є пропущеним, а причини пропуску такого строку носять суб`єктивний характер, зокрема строк для подання відзиву обраховується не з часу ознайомлення відповідача з матеріалами справи, а з дати отримання ухвали про відкриття провадження у справі, яка у відповідній ситуації обумовлена поверненням такої ухвали органом поштового зв`язку до суду.
Попри вказане Господарський суд Київської області занесеною до протоколу від 17.03.2025 ухвалою поновив відповідачці пропущений нею строк для подання відзиву та прийняв такий відзив з доданими до нього документами з метою повного та всебічного розгляду цієї справи.
Таке рішенням суду ґрунтується на тому, що:
- поважність причин подання відзиву не у строк оцінюється за внутрішнім переконанням під час вчинення відповідної процесуальної дії, тоді як наявність саме об`єктивних причин пропуску відповідно встановленого строку не є кваліфікуючою при реалізації судом відповідних дискреційних повноважень;
- обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів;
- усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей; усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Поряд з тим у підготовчому засіданні 17.03.2025 суд наголосив представнику відповідачки на тому, що до відзиву долучено копію заяви свідка та для оцінки відповідного засобу доказування останній має бути поданий в оригіналі та стосуватись саме цієї справи, а не у будь-якої іншої.
У розрізі вказаного суд звертає увагу на те, що згідно ч.ч. 1, 2 ст. 73, ч. 1 ст. 87 та ч.ч. 1, 3 ст. 88 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.
Показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка.
Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом.
Так, показання свідка є окремим засобом доказування, відмінним від письмових, речових та електронних доказів, порядок подання яких до суду, на відміну від порядку подання заяви свідка, містить можливість їх оформлення в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (електронній копії).
Подання ж до суду заяви свідка у копії та/або електронній копії паперового документа господарським процесуальним законодавством не допускається.
Щодо клопотання відповідачки про витребування оригіналів електронних доказів, у підготовчому засіданні 17.03.2025 суд зауважив на тому, що таке клопотання підлягає вирішенню під час розгляду цієї справи по суті.
Стосовно ж клопотання відповідачки про витребування доказів у підготовчому засіданні 17.03.2025 суд дійшов таких висновків.
Згідно з частиною 3 статті 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 81 ГПК України унормовано, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено:
1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);
2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;
3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;
4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;
5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.
Отже, наведені приписи презюмують право, зокрема, відповідачки подати разом з першою заявою по суті – відзивом, клопотання про витребування доказів, яке має відповідати усім вимогам ч. 2 ст. 81 ГПК України, тобто заявниця має довести як виконання нею усіх вимог зазначеної норми, так і дійсно об`єктивну неможливість самостійно отримати необхідні докази, які згідно наведеної вище ч. 2 ст. 73 ГПК України встановлюються такими засобами як:
- письмові, речові та електронні докази;
- висновки експертів;
- показання свідків. 
У підготовчому засіданні 17.03.2025 представник відповідачки зауважив, що згідно направлених позивачу адвокатських запитів у останнього витребовувалась інформація про графіки контрольних оглядів, а позивач у цій справі не надав на вимогу суду витребуваних ним доказів та пояснень.
Однак, в порушення приписів ч. 2 ст. 81 ГПК України, заявляючи про витребування у позивача доказів та інформації, ФОП Орденко Н.М. не обгрунтовано причин неможливості отримати такі докази самостійно, а також не надано доказів на підтвердження вжиття відповідних заходів із самостійного отримання цих доказів.
Зокрема ані до відзиву, ані до клопотання про витребування доказів не додано жодних документів на підтвердження звернення відповідачки, у тому числі і в особі її представника (адвоката) до позивача із проханням надати докази, вказані у відповідно поданому до суду клопотанні.
В розрізі реалізації відповідного права на витребування доказів суд звертає увагу на те, що ч. 2 ст. 81 ГПК України передбачає вимоги до відповідного клопотання, які мають бути обов`язково усі дотримані заявником із зазначенням про це у такому клопотанні, тоді як згідно вказаного вище порядку не може бути витребувана інформація та/або відомості, оскільки вони не є визначеним засобом доказування.
Ураховуючи вказані вище норми процесуального закону судом виснувано про необґрунтованість клопотання відповідачки у розумінні статті 81 ГПК України та зауважено, що дії, необхідність вжиття яких заявником передбачено такою процесуальною нормою, не є тотожними процесуальним діям суду під час постановлення ухвал у цій справі.
Тобто процесуальній дії суду не замінюють обов`язкового виконання учасником справи вимог процесуальної норми стосовно заявлення клопотання про витребування доказів, тоді як будь-які процесуальні заява та/або клопотання повинні містити посилання на правові норми, які надають суду можливість здійснити таку процесуальну дію, та бути обґрунтованими як посиланням на конкретні обставини, так і наявністю доказів в підтвердження цих обставин.
Ураховуючи вказане вище, у підготовчому засіданні 17.03.2025 суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідачки про витребування у позивача доказів та інформації.
Господарський суд Київської області занесеною до протоколу судового засідання ухвалою від 17.03.2025 у цій справі відклав підготовче засідання на 21.04.2025.
18.04.2025 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від ПрАТ “ДТЕК Київські регіональні електромережі” надійшли додаткові пояснення у справі, зокрема щодо викладених у відзиві доводів ФОП Орденко Н.М.
21.04.2025 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від ФОП Орденко Н.М. надійшли:
1) клопотання про визнання поважними причин неможливості подання разом з відзивом копії протоколу опитування адвокатом Ласкавим Є.М. ОСОБА_1 від 16.04.2025 та долучення до матеріалів справи означеного документа;
2) клопотання про витребування у позивача інформації про затверджений графік щодо проведення контрольних оглядів засобів комерційного обліку споживачів з інформацією про дати проведення контрольних оглядів або технічних перевірок (якщо технічну перевірку було проведено після останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку) засобів обліку електроенергії на об`єкті, вказаному в акті про порушення №К045922 від 24.10.2022 у період з 01.01.2022 по 31.12.2022, а саме лічильників обліку електричної енергії Gama300 №043337936 та NIK2303 №0088855.
Стосовно поданих позивачем 18.04.2025 додаткових пояснень суд дійшов таких висновків.
Частиною 4 статті 166 ГПК України передбачено, що відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. 
Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.
Оскільки реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справи пов`язана зі встановленням процесуальних строків та їх перебігом, тоді як в означеній справі строки на подання відповіді на відзив судом окремо не встановлювались, а частиною 4 ст. 166 ГПК України перебіг цих строків обмежено початком розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про прийняття до розгляду поданих 18.04.2025 позивачем у відповідь на відзив додаткових пояснень.
Стосовно ж клопотань відповідачки про долучення копії протоколу допиту та про витребування у позивача доказів суд дійшов таких висновків.
Так, мотивуючи клопотання про долучення копії протоколу допиту, відповідачка вказала, що метою подання такого документа є усунення певних розбіжностей між номером справи, вказаним у долученій до відзиву копії заяви свідка та номером цієї справи.
Також у відповідному клопотанні відповідачка вказала, що у справі №910/5080/21 (ЄДРСРУ №112664531) від 12.07.2023 Верховний Суд акцентує увагу, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
У підготовчому засіданні 21.04.2025 на питання суду стосовно підстав складення протоколу допиту особи та поважності причини пропуску строку на подання такого документа, як доказу у цій справі, представник відповідачки, адвокат Ласкавий Є.М. зауважив, що:
- стаття 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» надає йому право, зокрема, збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, опитувати осіб за їх згодою;
- доказами можуть бути всі відомості, які можуть підтвердити обставини у справі;
- пропуск строку на подання копії протоколу допиту особи пов`язаний з тим, що у попередньому засіданні суд звернув увагу на подання заяви свідка, копію якої долучено до відзиву, у іншій справі;
- означений протокол допиту є просто дублюванням змісту тієї заяви свідка та лише із зазначенням у протоколі номеру цієї справи.
Стосовно ж клопотання про витребування у позивача доказів (інформації), то представник відповідачки у пояснив, що причиною пропуску строку на подання такого клопотання є те, що попереднє клопотання суд визнав необґрунтованим і адвокату не зрозуміло таке рішення суду.
Представник відповідачки зауважив, що не оцінює таку причину як поважну чи неповажну, оскільки відбувається просто процес збирання доказів.
Своєю чергою представник позивача у підготовчому засіданні 21.04.2025 заперечив проти таких клопотань відповідачки.
Згідно з частинами 4, 8 статті 80 ГПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Ураховуючи вказані процесуальні норми та наведені вище ч. 3 ст. 80, ч. 1 ст. 81 ГПК України, заслухавши пояснення представників сторін, у підготовчому засіданні 21.04.2025 суд дійшов висновку про залишення без розгляду клопотань відповідачки як про долучення доказів, так і про витребування доказів, оскільки причини пропуску строку на подання таких клопотань є суб`єктивними.
Суд зауважує, що у цьому разі суб`єктивна складова причин пропуску встановлених процесуальним законом строків виключає обґрунтовану поважність цих причин, які мають не просто існувати, а й бути такими, що не залежать від особи, яка порушує відповідне питання перед судом, що також вбачається з конструкцій ч. 4 ст. 80 та ч. 1 ст. 81 ГПК України.
Наведені вище процесуальні приписи презюмують як право учасника справи подати докази і клопотання про витребування доказів у чітко визначений для такої процесуальної дії строк, зокрема для відповідача - разом із відзивом, так і відповідні наслідки пропуску такого строку.
Відповідачка не навела жодних об`єктивних причин, які б перешкоджали їй подати відповідні докази та клопотання разом із відзивом.
Викладена ж, зокрема, у клопотанні про долучення доказів мета подання протоколу допиту особи адвокатом - узгодження номера справи, вказаного у долученій до відзиву копії заяви свідка судом визнаються неспроможними, оскільки прийняття відповідачкою, у тому числі і в особі її представника (адвоката) рішення про те, які документи слід подавати на підтвердження викладених у відзиві обставин, перебуває виключно в межах контролю таких осіб (учасника справи та/або його представника) та не свідчить про наявність об`єктивних причин, які б перешкоджали стороні на стадії підготовки та подання до суду відзиву вчинити усі необхідні дії з метою отримання доказів на підтвердження викладених обставин і заперечень.
У розрізі вказаного суд звертає увагу на те, що:
- норми ГПК України щодо процесуальних строків, у тому числі щодо подання доказів з порушенням строку, є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення процесуальних строків та балансу інтересів і прав усіх учасників судового процесу щодо реалізації ними власних прав;
- усі необхідні докази сторони мають збирати та готувати для подання до суду на етапі підготовки заяв по суті, тоді як сама по собі необхідність сторін віднайти нові докази носить суб`єктивний характер;
- підготовка та розробка стратегії захисту у суді, у тому числі шляхом зібрання необхідних доказів перебуває виключно в межах контролю сторони;
- наявність у особи певних прав та можливостей їх захисту та, відповідно, процесуального права не звільняє заявника від обов`язку дотримання унормованих процесуальними приписами правил стосовно доказування.
З огляду на вказане суд відхиляє посилання відповідачки на обов`язок суду дотримуватись вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
З огляду на вказане посилання представника відповідачки, адвоката Ласкавого Є.М. на незрозумілість процесуальних рішень суду стосовно попередньо поданих клопотань суд відхиляє як неспроможні, позаяк:
- процесуальна необізнаність сторони, яка користується правовою допомогою адвоката, із процесуальними обов`язками не звільняє від їх виконання, що у зворотному свідчить не про надмірний формалізм суду в питанні прийняття/розгляду заяв і доказів, а саме про відповідне ставлення особи як до підготовки документів, що надаються суду, так і до реалізації нею власного права на суд, зокрема, з урахуванням впровадження та розвитку у національному, суспільно-правовому середовищі інституту надання правової допомоги, який є елементом забезпечення ефективної доступності осіб до правосуддя та спрямовано на сприяння громадянам та юридичним особам у реалізації норм права з метою покращення їх правового становища;
- вказане вище свідчить, що причиною зроблених висновків про залишення клопотань відповідачки без розгляду є не надмірний формалізм суду, а невиконання саме вказаним учасником справи процесуальних приписів та її відповідне ставлення до підготовки і подання клопотань у суді;
- саме лише бажання особи отримати певний результат не є тією достатньою процесуальною поведінкою, за якої судом можуть бути вчинені ті чи інші процесуальні дії.
Господарський суд Київської області ухвалою від 21.04.2025 у цій справі підготовче засідання відклав на 03.06.2025.
Господарський суд Київської області занесеною до протоколу судового засідання від 03.06.2025 ухвалою у цій справі закрив підготовче провадження та призначив її до судового розгляду по суті на 22.07.2025.
У судовому засіданні 22.07.2025 суд розпочав розгляд цієї справи по суті, про що повідомив присутніх у засіданні представників сторін.
Занесеною до протоколу судового засідання від 22.07.2025 ухвалою Господарський суд Київської області оголосив перерву у такому засіданні до 26.08.2025.
26.08.2025 через канцелярію Господарського суду Київської області від ФОП Орденко Н.М. надійшли додаткові пояснення у справі, які у судовому засіданні 26.08.2025 судом залишено без розгляду у порядку ч. 2 ст. 207 ГПК України, оскільки відповідні пояснення подано після початку розгляду справи по суті без мотивування поважності причин пропуску строку для вчинення такої дії на стадії підготовчого провадження.
Господарський суд Київської області занесеною до протоколу судового засідання від 26.08.2025 ухвалою оголосив перерву у такому засіданні до 07.10.2025.
06.10.2025 через канцелярію Господарського суду Київської області від ФОП Орденко Н.М. надійшла заява, найменована як письмова промова в судових дебатах.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.
Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 5 ст. 161 ГПК України суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.
Так, вказані вище норми визначають порядок дій/поведінки суду та учасників справи під час реалізації останніми права на подання заяв по суті, які мають подаватись у визначені ГПК України та/або встановлені судом строки.
Водночас під процесуальними строками розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата і/чи завершена та або інша стадія судочинства, а з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.
Частиною 2 ст. 208 та частиною 1 ст. 209 ГПК України передбачено, що у вступному слові учасники справи в усній формі стисло викладають зміст та підстави своїх вимог і заперечень щодо предмета позову, дають необхідні пояснення щодо них.
Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясовує обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та досліджує в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються.
Згідно з ч. 1 ст. 218 ГПК України у судових дебатах виступають з промовами (заключним словом) учасники справи. У цих промовах можна посилатися лише на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні.
Отже, вказані вище норми визначають порядок дій/поведінки суду та учасників справи під час реалізації останніми права на вступне слово та виступ під час дебатів, що загалом здійснюються шляхом усного викладення змісту та підстав вимог і заперечень сторін щодо предмета позову, які першочергово зазначаються в поданих у передбаченому порядку заявах по суті справи, тобто у дебатах, як і у вступному слові учасники усно та стисло викладають власну, викладену у позовній заяві та відзиві позицію щодо заявлених у справі вимог.
Водночас вказані вище приписи не забороняють учасникам справи реалізувати відповідне право на як на вступне слово, так і судові дебати в письмовому вигляді, попри те відповідна форма, зокрема, судових дебатів не змінює його процесуальної суті та не може тлумачитись з іншим змістом, аніж передбачено відповідною нормою, зокрема щодо посилання лише на досліджені в судовому засіданні обставини і докази, які, своєю чергою, викладаються у заявах по суті.
Оскільки процесуальний кодекс не дозволяє подавати після початку розгляду справи по суті пояснення/заяви, що стосуються розгляду справи та вирішення спору і містять в собі відповідні позиції сторін, суд дійшов висновку про залишення без розгляду поданої відповідачки письмової промови в судових дебатах в частині включення до такої промови нових доводів та аргументів щодо предмета спору, які не були викладені у відзиві на позов на стадії підготовчого провадження.
Суд звертає увагу відповідачки на те, що назва процесуального документу – зава/клопотання/заперечення/пояснення (додаткові) та/або промова в дебатах, не змінює його процесуальної суті та не може тлумачитись з іншим змістом і передбаченими кодексом вимогами до форми та строків подання такого документу. 
Тобто учасник справи не вправі подавати на стадії розгляду справи по суті будь-які процесуальні документи, що за змістом є заявами по суті, називаючи їх інакше, зокрема і як письмова промова в судових дебатах.
З огляду на вказане зміст поданої відповідачкою заяви, найменованої як письмова промова в судових дебатах, судом не враховано під час вирішення спору у цій справі по суті.
Господарський суд Київської області ухвалами від 07.10.2025, 11.11.2025, 23.12.2025 у цій справі оголошував перерву у судовому засіданні до/призначав судове засідання на: 11.11.2025, 23.12.2025 та 03.02.2026 відповідно.
Водночас через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання з долученими до нього доказами, які у судовому засіданні 11.11.2025 судом залишено без розгляду оскільки відповідні докази подано на стадії розгляду справи по суті.
Поряд з тим судом заслухано усні пояснення представників сторін у судових засіданнях та враховано, що попри зроблені вище висновки, зокрема щодо залишення без розгляду поданих під час розгляду справи по суті пояснень та заперечень сторін, усі наведені усно пояснення представників сторін не можуть бути відхилені під час прийняття рішення у вказаній справі з метою повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, які входять в предмет доказування, як наслідок справедливого та неупередженого розгляду справи, маючи на меті забезпечення дійсного вирішення правового спору між сторонами.
Вказане узгоджується з приписами пунктів 1-2 частини 1 ст. 237 ГПК України, згідно якої при ухваленні рішення суд вирішує питання:
- чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 
- чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.
У судовому засіданні 03.02.2026, після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, відтак оголосив вступну і резолютивну частини рішення, яким 
УСТАНОВИВ:

Зі змісту викладених у позові обставин слідує, що проведеною 24.10.2022 представниками ПрАТ “ДТЕК Київські регіональні електромережі” перевіркою електроустановок ФОП Орденко Н.М. за адресою: обл., м. Вишневе, вул. Київська 27-А біля ТП-1519, ТП-1520 виявлено порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, що відповідає порушенню пункту 8.4.2 ПРРЕЕ, зокрема: “…шляхом впливу на лічильник електричної енергії НІК2303 зав. №0088855 фізичного поля від радіоелектричного пристрою, внаслідок чого спожиття електричного ліч. енергія споживається, але не враховується…”, за результатами чого складено акт про порушення №045922 від 24.10.2022 (далі також – акт про порушення), копія якого наявна в матеріалах справи.
До позовної заяви ПрАТ “ДТЕК Київські регіональні електромережі” додано файли «jpg» за номерами, що закінчуються на 5462, 5482, 5485, 5488, 5491, 5493, 5495-99, 5500, 1315-1324 (далі - фото), та відеофайли «MOV» за номерами, що закінчуються на 4448, 9498, а також копії:
- підписаного Орденко Н.М. як споживачем та 11.05.2007 Києво-Святошинським РП ЗАТ «А.Е.С. Київообленерго» як постачальником електроенергії акта розмежування балансової належності електроустановок на виробничій базі споживача у м. Вишневе, вул. Київська, 6 (далі – акт розмежування балансової належності);
- підписаних Орденко Н.М. як споживачем та 24.05.2007 Києво-Святошинським РП ЗАТ «А.Е.С. Київообленерго» як постачальником електроенергії додатків за №№2, 9 до договору №1376 від 20.05.2004, із внесеними до цих додатків відомостями, зокрема, про об`єкт споживання електричної енергії у м. Вишневе, вул. Київська, 6;
- підписаного Аверковим О.А. та представником ПАТ «Київообленерго» як енергопостачальником акта №236125 від 31.07.2015 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому, а саме встановленого на об`єкті споживача у м. Вишневе, вул. Київська, 6 лічильника НІК2303 заводський №0088855 (далі – акт про встановлення лічильника);
- підписаних Аверковим О.А. від імені споживача ПП Орденко Н.М. та представником ПАТ «Київообленерго» як енергопостачальником акта №103386 від 31.07.2015 технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії, а саме встановленого на об`єкті споживача у м. Вишневе, вул. Київська, 6 лічильника НІК2303 заводський №0088855;
- підписаного 28.11.2022 представником оператора системи розподілу паспорта точки (точок) розподілу електричної енергії ПП Орденко Н.Н., як додатку до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії о/р № НОМЕР_1 від 01.01.2019, із внесеними до такого паспорта відомостями, зокрема, про ЕІС-коди точок розподілу, вид об`єкта та його адресу, схему живлення та приєднану і дозволену потужності (далі також – паспорт точок розподілу);
- підписаного представниками ПрАТ “ДТЕК Київські регіональні електромережі” та Аверковим О.А. акта №414930 від 24.10.2022 технічної перевірки збереження пломб вузла обліку (засобу обліку), по об`єкту споживача ПП Орденко Н.Н. у м. Вишневе, вул. Київська, 27А.
Покликаючись на вказані документи, позивач зазначив, що ФОП Орденко Н.М. є споживачем електричної енергії по об`єкту у м. Вишневе, вул. Київська, 6, тоді як адресу « АДРЕСА_1 » у акті про порушення вказано зі слів споживача.
Так, у розрізі наведеного позивач зауважив, що:
- акт про порушення складено у присутності представника споживача, який допустив до технічної перевірки – Аверкова О.А. та який підписав означений акт без зауважень до його змісту та виявленого порушення;
- ТП, де і було виявлено порушення, знаходиться на території відповідачки та під закритим доступом, уповноважені особи позивача без дозволу та згоди відповідачки не мають вільного доступу до такої території;
- сам по собі дефект акта про порушення не може спростовувати факт порушення, якщо цей факт відображено у сукупності інших доказів, тоді як ні ПРРЕЕ, ні інші норми чинного законодавства України не визначають дефекти змісту акта про порушення як такі, що мають наслідком його недійсність.
За доводами позивача про розгляд акта про порушення ФОП Орденко Н.М. повідомлено належним чином, відтак засідання з розгляду такого акта відкладалось та, зокрема, листом від 09.12.2022 №04/530/12687 відповідачку запрошено на комісію на 26.12.2022, відтак означене засідання проведено у відповідну дату за заявою представника споживача - Аверкова О.А., та за участі останнього.
До позовної заяви додано копії адресованих відповідачці листів позивача, зокрема і листа від 09.12.2022 №04/530/12687, а також копії:
- виданої ФОП Орденко Н.М. довіреності №15 від 29.11.2022 на уповноваження Аверкова О.А. представляти її інтереси, зокрема, в ДТЕК Київські регіональні електромережі з правом подання та отримання документів (довідки, листи, витяги, тощо), ведення переговорів від імені довірителя та надання пояснень, а також підписання та вчинення інших юридично значимих дій;
- адресовані позивачу заяви Аверокова О.А. від 29.11.2022 та 26.12.2022 про розгляд акта про порушення на засіданні комісії.
Звідси, як зауважив позивач, 26.12.2022 на засіданні комісії по розгляду вказаного вище акта про порушення прийнято рішення, оформлене протоколом №142, про те, що означений акт підлягає розрахунку згідно п. 8.4.10 ПРРЕЕ, формула 4, за період 365 днів за період з 24.10.2021 по 24.10.2022, обсяг необлікованої внаслідок порушення електричної енергії становить 127 836 кВт/год (далі також – протокол №142/рішення від 26.12.2022), 
В підтвердження вказаного вище позивачем надано копії протоколу №142 від 26.12.2022, розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії до акту (далі – розрахунок), а також повідомлення про оплату за грудень 2022 року.
Згідно з вказаними вище рішенням від 26.12.2022 та розрахунком відповідачці нараховано 703 076,87 грн вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії. 
У розрізі відповідних обставин та на обґрунтування проведеного розрахунку позивачем зазначено, що зафіксоване актом №К045922 від 24.10.2022 порушення кваліфіковано у відповідності до підпункту 3 п. 8.4.2. ПРРЕЕ, а саме: інші дії споживача, які призвели до зміни показів засобів вимірювальної техніки (використання фазозсувного трансформатора, постійних магнітів (у разі не встановлення на/в лічильник індикаторів), пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо). Тобто суть порушення - вплив на лічильник фізичного поля від радіоелектричного пристрою.
З огляду на вказане позивач пояснив, що обсяг електричної енергії, необлікованої внаслідок такого порушення, розраховано з використанням формули 4 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ - Wдоб.с.п.=P*tвик.*Квик, розрахункової Р=107,80 кВт, а також відомостей про спожиті відповідачем у кожному місяці обсяги електроенергії і тарифи.
Обґрунтовуючи детально здійснене нарахування суми вартості електричної енергії, зокрема в частині обсягів спожитої за обрахунковий період електричної енергії і щомісячних тарифів для визначення такої вартості, позивачем надано суду копії:
- довідки ПрАТ “ДТЕК Київські регіональні електромережі” про обсяги споживання договір 220016119 ПП Орденко Н.Н. код ЄДРПОУ НОМЕР_2 за період 15.10.2021 по 31.10.2022;
- службових записок менеджера відділу по роботі з ринком та комерційним операціям ПрАТ “ДТЕК Київські регіональні електромережі” за період жовтень 2021 року – жовтень 2022 року, із відповідними додатками до таких службових записок та наведеними у них тарифами.
За доводами позивача, виставлене ним повідомлення про оплату за грудень 2022 року по акту про порушення №К045922 від 24.10.2022 на оплату нарахувань за необліковану електроенергію в сумі 703 076,87 грн відповідачкою не сплачено.
В підтвердження вказаних обставин позивачем надано довідку АТ «ПУМБ» від 15.01.2025 щодо надходження коштів на користь ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» від ФОП Орденко Н.М. за період 01.10.2021 по 31.12.2024.
З огляду на вказане вище позивач просить суд стягнути з ФОП Орденко Н.М., зокрема, 703 076,87 грн вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії.
Не погодившись із вказаними вище доводами позивача та заявленою вимогою, ФОП Орденко Н.М. у відзиві на позов виклала зміст пункту 8.2.5. ПРРЕЕ, зокрема щодо того, що особа, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, має пред`явити представникам оператора системи документ, що посвідчує її особу, а відповідні дані, що посвідчують особу, зазначаються в акті про порушення.
З огляду на таку норму відповідачка зауважила, що Аверков О.А. як особа, яка підписала акт про порушення, не є особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача, оскільки:
- згідно з п. 2.4. Постанови Пленуму ВГСУ №3 від 16.12.2015 "Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання" особу, яка є представником споживача в таких правовідносинах, може бути визначено за угодою сторін, наприклад, у договорі;
- станом на 24.10.2022 жодним документом відповідачка не визначила Аверкова О.А. її уповноваженим представником з питань використання електричної енергії та/або на ведення справ щодо електроустановок та купівлі електричної енергії, відповідні довіреності відповідачкою станом на 24.10.2022 не видавались;
- ОСОБА_1 не є фахівцем у даній галузі науки та техніки, а відтак не може знати, що встановлено в ТП-1519 та ТП-1520.
Водночас, за доводами відповідачки, Аверков О.А. прийшов на об`єкт у той час, коли вже там перебували представники оператора системи, про що свідчить і додане позивачем до позовної заяви відео, на якому Аверков О.А. відсутній, як і відсутній на такому відео момент пред`явлення Аверкову О.А. представниками позивача службових посвідчень.
Стосовно ж змісту складеного представниками позивача акта про порушення, то відповідачка зазначила, що в акті відсутні посилання на конкретний підпункт (абзац) пункту 5.5.5. та пункту 8.4.2. ПРРЕЕ, який нібито порушено, а тому не можливо однозначно встановити і зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил.
У розрізі вказаного та того, що текст акта про порушення є неоднозначним, з можливістю подвійного тлумачення, відповідачка зазначила про допущені у певних пунктах акта недоліки:
- в пункті 4 - не вказано інвентаризаційний номер та дату повірки штангенциркуля, як і не вказано він механічний чи електронний;
- в пункті 5 - не вказано дозволену потужність споживання відповідного до умов договору, тоді як зазначення «згідно договору» є не коректним та є неоднозначним;
- в пункті 10 - не зазначено особи, на зберігання якій передано сейф-пакет із вилученим пристроєм.
Стосовно ж вилученого на місці порушення пристрою, відповідачка звернула увагу, що в описовій частині акту його названо як «радіоелектричний пристрій», тоді як у пункті 10 вказано, що вилучено «частотний випромінювач», а на доданому до позову відео невстановлена особа говорить по «високочастотний генератор».
Вказане, на переконання відповідачки, не дає можливості однозначно встановити скільки і яких пристроїв було виявлено під час перевірки на об`єкті.
До того ж відповідачка зауважила про те, що вона не була присутня під час складання акта і працівники позивача навіть не намагались її знайти та отримати від неї будь-які пояснення з приводу обставин, а тому не відповідає дійсності зазначення у акті про порушення «…Споживач не допустив в усі приміщення та не надав паспортних даних на всі струмоприймачі».
Окрім того, оскільки ОСОБА_1 не є стороною договору між позивачем та відповідачкою, остання вважає, що представники позивача не мали права надавати вказаній особі акт для зазначення від імені споживача будь-яких відомостей в розділі «Зауваження до складеного акта», як і не мав права вказувати такі відомості у відповідному розділі ОСОБА_1 . 
Додатково до зазначеного вище відповідачка вказала, що після підписання акта про порушення до нього внесено зміни, зокрема дописано інвентаризаційний номер та дату повірки штангенциркуля, а також в додаткові відомості внесено телефонний номер споживача, ОСОБА_1 .
До відзиву на позов ФОП Орденко Н.М. додала копію належного їй примірника акта про порушення та копію наданого позивачем акта про порушення, а також копію нотаріально посвідченої заяви, поданої Аверковим О.А. як свідком у справі №911/351/24.
З огляду на все вказане вище, посилаючись на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/79988757 зазначено про те, що акт про порушення є лише фіксацією порушення і може бути використаний як доказ, відповідачка стверджує, що акт про порушення є неналежним доказом у справі, оскільки оформлений з порушенням та не відповідає вимогам чинного законодавства України, зокрема пункту 8.2.5. ПРРЕЕ.
Окремо відповідачка не погодилась і з проведеним позивачем нарахуванням вартості необлікованої електроенергії, оскільки лише з тексту позовної заяви їй стало відомо про вчинення нею порушення - дії, які призвели до зміни показів засобів вимірювальної техніки, що передбачено підпунктом 3 пункту 8.4.2. ПРРЕЕ, хоча й у позовній заяві такого не зазначено.
Звідси відповідачка зауважила, що на корпусі лічильника NIK2303 заводський номер 0088855 встановлено індикатори дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, які також видно на долучених до позову фото та відео, та які є неушкодженими.
До того ж відповідачка послалась на рішення судів у справі №905/1708/20 та викладений у них зміст листів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 13.05.2020 №5089/20.3/.-20 та №5487/13/7-20 від 21.05.2020, №8599/20/7-20 від 14.08.2020, згідно яких (далі – дослівно вказаний відповідачкою зміст): «…комісія розглянувши надані відповідачем документи дійшла висновку про наступне: акт не підтверджує факт втручання в роботу засобу обліку приладом високочастотного випромінювання. Факт впливу на засіб обліку приладом високочастотного випромінювання може бути підтверджено лише у разі спрацювання сертифікованого відповідного індикатора або за результатами експертного дослідження, шляхом впливу на такий засіб обліку приладом високочастотного випромінювання, виявленим у споживача.».
З огляду на вказане, посилаючись на п. 8.4.4. ПРРЕЕ, відповідачка зазначила, що в акті відсутнє визнання відповідачем факту втручання в роботу засобів вимірювальної техніки, а тому таке втручання мало бути підтверджене експертизою, проведеною спеціалізованою організацією (підприємством).
Також відповідачка звернула увагу на те, що що представники Держспоживстандарту до участі у розгляді фактів втручання у роботу приладів обліку не залучались, тоді як відповідно до пункту 3 Правил визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2006 №122, факти втручання в прилади обліку електроенергії, що призвели до зниження показань, встановлюються спеціалізованими організаціями, які мають право на проведення відповідної перевірки, із залученням представників Держспоживстандарту.
Стосовно ж кваліфікації порушення та періоду нарахування вартості не облікованої енергії, на переконання відповідачки, якщо споживач вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку мали можливість, то розрахунок слід проводити згідно з пп. 2 п. 8.4.8. ПРРЕЕ, який передбачає період такий нарахування: з дати останнього контрольного огляду або ж за 6 місяців, що передували порушенню.
Так, відповідачка звернула увагу, що представники позивача завжди мають вільний доступ до лічильників та зобов`язані здійснювати контрольний огляд засобів комерційного обліку споживачів не рідше одного разу на 6 місяців.
Відтак з урахуванням наданої позивачем у листі від 25.05.2023 інформації про фіксацію показів лічильника NIK2303 заводський номер 0088855 останній раз 20.01.2022, відповідачка вважає, що розрахунок слід було проводити з 21.01.2021 по 24.10.2022, а не за 365 днів, як розрахував позивач.
До відзиву додано копію адресованого адвокату Ласкавому Є.М. листа позивача від 25.05.2023.
Відповідачка також вважає, що позивачем не надано жодних доказів та пояснень щодо природи походження застосованого в обрахунку тарифу, як і не вказано у розрахунку як саме розраховується «Нараховано всього» в розмірі 127 836 кВт/год., оскільки різниця між «Нараховано згідно ПРРЕЕ п. 8.4» (188 867 кВт/год) та «Спожито по лічильнику» (73 332 кВт/год) складає 115 535 кВт/год.
З-поміж вказаного вище у відзиві на позов відповідачка вказала і про те, що:
- у справі №591/5934/16-ц Великою Палатою Верховного Суду здійснено відступлення від висновків, яке стосувалось того, що за відсутності спричиненої певним порушенням можливості споживання необлікованої електроенергії визначення її обсягу та вартості є безпідставним, оскільки, як вбачається з назви пункту 1.1 та розділу 2 наведеної Методики, вона встановлює порядок для визначення обсягу та вартості саме необлікованої електроенергії;
- Велика Палата Верховного Суду зазначає, що вартість необлікованої електроенергії є платою за поставлену електричну енергію, а не оперативно-господарською санкцією чи збитками в розумінні законодавства про електроенергетику;
- в період з жовтня 2021 року по листопад 2022 року відповідачка здійснювала оплати рахунків ТОВ «Київська обласна ЕК» за використану електроенергію, чим, зокрема, виконувала п. 5.5.5. ПРРЕЕ;
- вказані оплати позивачем не враховано при розрахунку вартості необлікованої електроенергії.
До відзиву на позов ФОП Орденко Н.М. додала копії платіжних доручень та квитанцій, а також копії адресованого адвокату Ласкавому Є.М. листа ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» від 04.05.2023 та долученого до такого листа акта звіряння розрахунків від 02.05.2023.
Окрім того, заперечуючи проти позову у цій справі, відповідачка виклала свої міркування стосовно доказів та доказування, звернувши увагу на те, що згідно з позицією Верховного Суду у постанові від 13.05.2020 у справі №219/1704/17 усі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах.
Так, за доводами відповідачки, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача, відтак доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків.
З огляду на вказане відповідачка стверджує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вчинення нею порушення п. 8.4.2 ПРРЕЕ, тоді як додані до позовної заяви фото та відео неінформативні та не підтверджують факту вчинення відповідачкою порушення п. 8.4.2 ПРРЕЕ.
Своєю чергою позивач не погодився із викладеними у відзиві доводами ФОП Орденко Н.М. та зазначив, що всі зроблені на бланку акта про порушення записи є чіткими, точними, вичерпними, зокрема проведено повний та деталізований опис виявлених порушень, здійснено схематичне відображення електроживлення з точками підключень, тобто бланк акта заповнено у повній відповідності до правил ПРРЕЕ.
Також позивач відхилив доводи відповідачки стосовно особи Аверкова О.А. та його необізнаності про те, що встановлено в ТП-1519 та ТП-1520, оскільки акт про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому №236125 від 31.07.2015 та акт технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії 220/380В №103386 від 31.07.2015 підписано Аверковим О.А. і жодних зауважень щодо їх чинності чи відсутності повноважень на їх підписання у такої особи у відповідачки не виникало.
До того ж позивач звернув увагу на те, що присутній на засіданні 26.12.2022 представник відповідачки Аверков О.А. надав пояснення, зазначивши у пункті 4 протоколу №144 від 26.12.2022 «за адресою м. Вишневе, вул. Київська, 6, було виявлено порушення, з порушенням погоджуюсь, експертну перевірку не потребую».
Стосовно ж вартості облікованої з порушенням електроенергії позивач вказав, що ціну, по якій розраховуються акти про порушення, складає вартість середньомісячних витрат оператора системи розподілу на закупівлею 1 кіловат години електричної енергії на компенсацію незапланованих втрат електричної енергії, її передачі та розподілу у період порушення споживачем ПРРЕЕ.
Крім того, за доводами позивача, згідно пункту 22 розділу XVII прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» нормативно-правові акти, прийняті на виконання Закону України «Про електроенергетику», діють до набрання чинності нормативно-правовими актами, затвердженими на виконання цього Закону, тоді як на момент виявлення порушення та складання акта про порушення діяли (набрали чинності) ПРРЕЕ.
Як зауважив позивач, на момент складання акта про порушення №К045922 від 24.10.2022, чинним законодавством України не встановлено обов`язок оператора системи залучати представників Держспоживстандарту під час проведення контрольного огляду або технічної перевірки та під час складання акта про порушення ПРРЕЕ.
Підсумовуючи заперечення на аргументи відповідачки, позивач зазначив, що жодних важливих аргументів, за наявності яких суд міг би поставити під сумнів рішення, оформлене протоколом №142 від 26.12.2022, тобто неправильність проведених розрахунків тощо, відповідачка не навела, як і не підтвердила вона жодним доказом обставини, на які посилається, а сам відзив ґрунтується на припущеннях та трактуваннях норм права на власний розсуд.
Під час розгляду справи по суті представниками сторін надано пояснення, зокрема і стосовно доданих до позову відеофайлів «MOV» за номерами, що закінчуються на 4448, 9498, які у судовому засіданні 11.11.2025 за участю представника позивача судом оглянуто одночасно з представником відповідача.
Так, представник позивача у відповідь на питання суду вказав, що відео демонструють обставини:
- фіксації представниками ПрАТ “ДТЕК Київські регіональні електромережі” на під`єднаному до антени моніторі випромінювань на території споживача;
- використання споживачем приладу, який випромінює високочастотні імпульси, внаслідок чого переданий на відповідальне збереження лічильник не споживає електричну енергію;
- лічильник починає працювати і обліковувати електричну енергію при включенні приладу, який можна швидко зняти, що унеможливлює виявлення такого приладу під час контрольного огляду;
- встановлені на лічильнику пломби реагують тільки на магнітний вплив;
- дозволена потужність визначалась відповідно до технічного рішення і технічних умов, виданих на заяву ФОП Орденко Н.М. для приєднання виробничої бази у м. Вишневе, вул. Київська, 6, де фактично і здійснювалась технічна перевірка, відтак при розрахунку використано 107,8 кВт як, зазначено у паспорті точки розподілу, яка видавалась на заяву ФОП Орденко Н.М. стосовно договору приєднання до електромереж ще у 2007 році;
- у зв`язку зі змінами на ринку електричної енергії договір на розподіл електричної енергії є публічним та приєднуються до нього на умовах договору постачання електричної енергії, зокрема на умовах договору №1376, який укладався на інший об`єкт та надалі за заявою споживачки до такого договору приєднано виробничу базу у м. Вишневе по вул. Київська, 6;
- використані позивачем робочі години електроустановки взято з додатку №10 до договору про постачання електричної енергії №1376, у якому зокрема зазначено час роботи - 720 годин, що внаслідок поділу на 24 складає 30 днів.
У судовому засіданні представник позивача надав суду для огляду оригінали вказаних ним у поясненнях документів, зокрема, укладеного між ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» та Орденко Н.М. договору про постачання електричної енергії №1376 від 20.05.2004.
Своєю чергою представник відповідачки на вказані вище аргументи представника позивача та у процесі огляду відео зауважив, що на час підписання акта про порушення Аверков О.А. не був представником відповідачки.
Також, за доводами представника відповідачки, доказів на підтвердження того, що ФОП Орденко Н.М. замовляла потужність саме у обсязі 107,8 кВт та підписувала технічні умови з такою потужністю не надано.
Стосовно ж оглянутих відео представник відповідачки зазначив, що воно не демонструє, хто і чому поставив у щитову певний прилад (установку), як і не підтверджує таке відео обставин використання відповідачкою обладнання, яке могло бути поміщене в місце його виявлення самими ж працівниками ДТЕК.
Вважаючи такі відеофайли неналежними та неінформативними, представник відповідачки, вказав, що на цих файлах відсутні такі ідентифікуючі дані як дата та час, а також коло осіб, зафіксованих на вказаних доказах, зокрема невстановлені особи вчиняють певні дії на неідентифікованій території та в неідентифікований час (на першому відео вбачається темна пора доби, на другому – світла).
Крім того представник відповідачки зазначив, що:
- територія огороджена парканом та при цьому з вільним доступом до неї;
- у акті про порушення не вказано конкретний підпункт пункту 8.4.2., за яким кваліфіковано порушення, як і не вказано яким шляхом вчинено порушення – відкрите чи таке, яке не можна було встановити під час контрольного огляду;
- в абзаці 9 п. 8.4.8. ПРРЕЕ визначено, що у разі виявлення у споживача порушення цих Правил, яке представники оператора системи не мали можливості виявити під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку, в акті про порушення зазначаються причини відсутності цієї можливості та спосіб виявлення порушення;
- Аверков О.А., як представник відповідачки на засіданні по розгляду акта, був введений в оману стосовно обставин порушення та з невідомих адвокату причин погодився із прийнятим позивачем рішенням про здійснення нарахування.
Щодо питання представника позивача про наявність камер спостереження на території, де проводилась перевірка, представник відповідачки відповів, що такі обставини не мають відношення до предмету та підстав цієї справи.
З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, заслухавши заключне слово представників сторін, суд дійшов таких висновків.
Приписами частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Частинами 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.
Згідно приписів статті 46 Закону України “Про ринок електричної енергії” оператор системи розподілу, зокрема, забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил, ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; виконує інші функції, передбачені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.
Оператор системи розподілу має право: своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги з розподілу електричної енергії та інші послуги, надані на ринку електричної енергії; отримувати від учасників ринку інформацію, необхідну для виконання своїх функцій, у формі та порядку, визначених правилами ринку та кодексом систем розподілу; інші права, передбачені законодавством та укладеними ним договорами на ринку електричної енергії.
Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі – Правила/ПРРЕЕ) та визначено, що, зокрема, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.
Відповідно до пункту 1.1.2 глави 1.1 розділу I, пунктів 2.1.5, 2.1.7. глави 2.1 розділу II Правил (тут і надалі - в редакції станом на час складення акта про порушення) паспорт точки розподілу/передачі - акт (документ), складений оператором системи, в якому зазначаються технічні параметри точки підключення споживача.
Договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених цими Правилами випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу/передачі.
Якщо за об`єктом оформлено паспорт точки (паспорти точок) розподілу/передачі, оператор системи розподілу не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформляти в установленому цими Правилами порядку додатки до договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, в яких узгоджуються організаційні та технічні особливості розподілу електричної енергії.
У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу/передачі та має подати оператору системи письмову заяву про припинення розподілу/передачі електричної енергії на його об`єкт.
Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.
Як слідує з наявних в матеріалах цієї справи акта розмежування балансової належності і акта про встановлення лічильника, ФОП Орденко Н.М. є споживачем електричної енергії у точці комерційного обліку (ТКО) на виробничій базі у м. Вишневе по вул. Київська, 6 зі встановленим за цією ТКО та переданим на відповідальне зберігання відповідачці лічильником НІК2303 заводський №0088855.
Під час розгляду цієї справи сторони, зокрема і відповідачка не заперечила та не спростувала означених обставин, як і того, що:
- споживання електричної енергії за відповідною точкою до 01.01.2019 врегульовувалось на підставі договору про постачання електричної енергії №1376 від 20.05.2004, укладеного між нею та ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго», реорганізованого у ПрАТ «Київобленерго», найменування якого змінено на ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі»;
- з 01.01.2019 відносини з розподілу електричної енергії за цією ТКО між сторонами врегульовано на підставі договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №220016119 з присвоєнням вказаній точці ЕІС-коду 62Z9612022032488, і такі обставини відповідають змісту наявних в матеріалах справи довідки АТ «ПУМБ» про здійснення ФОП Орденко Н.М. оплат по договору №220016119 від 01.01.2019, довідки ПрАТ “ДТЕК Київські регіональні електромережі” про обсяги споживання та паспорту точок розподілу.
У розрізі зазначеного судом враховано, що відповідно до постанови НКРЕКП від 08.11.2018 №1382 ПрАТ «Київобленерго», найменування якого змінено на ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», видано ліцензію на здійснення господарської діяльності з розподілу електричної енергії з 01.01.2019.
Отже, у спірних правовідносинах ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» та ФОП Орденко Н.М. є, відповідно, оператором системи розподілу та споживачкою, взаємні права та обов`язки яких щодо ТКО за ЕІС-кодом 62Z9612022032488 на виробничій базі у м. Вишневе по вул. Київська, 6 зі встановленим там лічильником НІК2303 заводський №0088855 врегульовано приписами ПРРЕЕ та положеннями договору про надання послуг з розподілу електричної енергії №220016119 від 01.01.2019.
Відповідно до пунктів 5.1.1. та 5.5.5 розділу V ПРРЕЕ:
- оператор системи має право, зокрема: проводити (за пред`явленням представником службового посвідчення) обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії; на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів вимірювання, контролю за рівнем споживання електричної енергії та потужності, вимірювання показників якості електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки вимірювання та/або точки обліку відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору;
- споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, забезпечувати доступ представникам оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до об`єкта споживача для проведення технічної перевірки засобу комерційного обліку (засобів вимірювальної техніки), електроустановок, у тому числі генеруючих установок, установок зберігання енергії та їх налаштувань, та електропроводки, вимірювання показників якості електричної енергії, контролю за рівнем споживання електричної енергії.
Пунктом 1.1.2 ПРРЕЕ надано, зокрема, такі визначення:
- акт про порушення - документ установленої форми, який складається для фіксації факту порушення на об`єкті споживача цих Правил та який є підставою для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; 
- необлікована електрична енергія - обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом в електромережі, що належать іншим власникам електричних мереж, але не врахований розрахунковими засобами комерційного обліку або врахований неправильно.
Згідно з пунктами 8.2.5., 8.2.6., 8.2.7. ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих Правил.
В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил та всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення.
Споживачі, представники оператора системи, інші особи, присутні при перевірці, під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень та/або відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення, про що зазначається в акті про порушення.
Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи).
До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті.
На підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. 
Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.
У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.
У разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії.
Отже, у спорі про стягнення вартості недоврахованої електроенергії визначальним є доведеність обставин порушення споживачем ПРРЕЕ, яке відповідно до п. 1.1.2 таких Правил фіксується актом про порушення, тоді як оформлене протоколом рішення комісії по розгляду відповідного акта є документом, у якому зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії і на підставі якого виставляються обов`язкові до сплати споживачем рахунки.
Приписами статей 73, 74, 76, 78, 79, 86 ГПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду зазначених вище норм процесуального права суд вважає за необхідне вказати, що судове пізнання завжди опосередковане, оскільки спрямоване на вивчення події, що мала місце в минулому, тоді як обов`язок доказування в силу вимог процесуального закону покладено безпосередньо на сторони.
Надання ж оцінки доказам є виключною компетенцією суду та здійснюється за унормованими процесуальними нормами правилами і принципами/стандартами, з урахуванням того, що:
- стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи, дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції;
- належність доказів – спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини, тобто під належністю доказу розуміється наявність об`єктивного зв`язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання.
- принцип оцінки доказів “поза розумним сумнівом” полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення;
- передбачений статтею 79 ГПК України стандарт доказування “вірогідність доказів” підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач, та презюмує, що ним покладено на суд обов`язок оцінювати докази та обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Застосовуючи вказані процесуальні норми і принципи та надаючи оцінку наявним в матеріалах справи доказам окремо та у їх сукупності, суд встановив таке.
З наявного в матеріалах справи акта про порушення слідує, що останній підписано уповноваженими представниками позивача, які відповідно і проводили вказану перевірку у складі двох провідних інженерів та двох головних фахівців, а також Аверковим Олегом Анатолійовичем - особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт споживачки для проведення перевірки та яка у відповідній графі означеного акта вказала про відсутність зауважень до нього.
Означений та підписаний без зауважень представниками позивача і особою, яка допустила до перевірки, акт містить передбачені законом відомості та усі його графи заповнено, зокрема у акті вказано схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення, а також наведено зміст виявленого порушення: “…шляхом впливу на лічильник електричної енергії НІК2303 зав. №0088855 фізичного поля від радіоелектричного пристрою, внаслідок чого спожиття електричного ліч. енергія споживається, але не враховується…” та посилання на відповідні пункти ПРРЕЕ, зокрема пункт 8.4.2. вказаних правил.
Також у відповідній графі акта про порушення вказано, що радіоелектричний пристрій вилучено, а порушення зафіксовано на фото і відео, відтак за змістом пунктів 9, 10 акта лічильник замінено на новий, вимкнено частотного випромінювача, який разом з лічильником вкладено у опломбований пломбою пакет. 
Указані ж фото- та відео фіксація, акт технічної перевірки та сейф-пакет описані у акті додатками до нього.
Так, під час розгляду справи по суті у судовому засіданні 11.11.2025 судом разом з представником відповідачки одночасно здійснено перегляд долучених до позовної заяви відеофайлів, на яких зафіксовано процес виявлення у трансформаторних ящиках, зокрема у ящику, де встановлено засіб обліку НІК2303 зав. №0088855, приладу, при відключенні якого лічильник відновив свою роботу.
Зокрема з наданого позивачем відеофайлу за номером, що закінчується на 9498, вбачаються процес відкриття ящика електроустановки і наявні у ньому встановлений і підключений лічильник НІК2303 зав. №0088855, екран якого не відтворює облік електричної енергії, та увімкнений у живлення розетки пристрій сірого кольору.
Також на означеному відео відтворюється процес вимкнення означеного пристрою з живлення та одночасне увімкнення екрана лічильника із відтворенням показників обліку електричної енергії.
На доданих же до позову фото зображено як загальний вигляд електроустановки та наявного у ній лічильника НІК2303 зав. №0088855, так і окремі частини такої установки, зокрема три фази підключення, автоматичний вимикач, лічильник та ін., а також проведення особою у форменому одязі «ДТЕК» певних дій біля електроустановки.
Згідно наданих під час розгляду цієї справи пояснень позивача зафіксоване у вказаний вище спосіб порушення, суть якого: вплив на лічильник фізичного поля від радіоелектричного пристрою, відповідає підпункту 3 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ.
Підпунктом 3 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ унормовано, що визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень:
- пошкодження (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу лічильника тощо) або відсутність засобів вимірювальної техніки (за умови наявності акта про пломбування, складеного в порядку, установленому Кодексом комерційного обліку, або іншого документа, який підтверджує передачу на збереження засобів вимірювальної техніки, та у разі пошкодження засобів вимірювальної техніки за умови втручання споживача в роботу засобів вимірювальної техніки);
- інші дії споживача, які призвели до зміни показів засобів вимірювальної техніки (використання фазозсувного трансформатора, постійних магнітів (у разі невстановлення на/в лічильник індикаторів), пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо);
З огляду на вказане, дослідивши окремо та у сукупності наведені вище відомості акта про порушення, а також фото та відеофайли, суд висновує про те, що означений акт є однозначним і таким, що дає можливість його правильно тлумачити в розрізі кваліфікації виявленого порушення - інші дії споживача, які призвели до зміни показів засобів вимірювальної техніки, зокрема використання пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо.
У розрізі вказаного судом враховано відсутність у акті тих дефектів форми чи змісту, які б унеможливлювали ідентифікацію вчиненого порушення ПРРЕЕ, тобто зміст акта, як окремо, так і у сукупності з відео дозволяє однозначно віднести саме до одного із вказаних у підпункті 3 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ порушень обставини виявлення увімкнутого біля лічильника НІК2303 зав. №0088855 пристрою і одночасну відсутність на екрані лічильника показників обрахованої електроенергії.
Також суд взяв до уваги, що зміст підпункту 3 пункту 8.4.2 Правил не містить виключного переліку та назв пристроїв, що занижують/змінюють покази лічильника електричної енергії, зокрема у використаному словесному виразі «використання фазозсувного трансформатора, постійних магнітів (у разі невстановлення на/в лічильник індикаторів), пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо..».
З огляду вказаного суд відхиляє посилання відповідачки на те, що у акті про порушення використано різні назви пристрою, як-то: «радіочастотний пристрій» та «частотний випромінювач».
Використані представниками позивача у акті назви виявленого пристрою не змінюють обставин щодо суті впливу такого пристрою на лічильник та заниження показників, що також вбачається і з наданого позивачем відео, на якому лічильник НІК2303 зав. №0088855 не обліковував електричну енергію одночасно із увімкнутим у живлення пристроєм сірого кольору.
Стосовно ж усіх доводів відповідачки та її представника стосовно справжності та допустимості даних електронних доказів з огляду, зокрема, на їх інформативність та спосіб подання до суду та відсутність таких ідентифікуючих даних як дата та часу даних доказів, а також кола осіб, зафіксованих на вказаних доказах, суд зазначає таке.
Відповідно до частини 1 статті 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
У розрізі наведеної процесуальної норми суд ураховує сталу та послідовну позицію суду касаційної інстанції, яка зводиться до такого:
- недостовірність електронного доказу, як і вирішення питання достовірності такого доказу має відбуватися на загальних засадах, визначених ГПК України, і відповідно до стандарту доказування "баланс ймовірностей", передбаченого статтею 79 ГПК України;
- покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були;
- достовірність електронних доказів презюмується до тих пір, поки немає розумних сумнівів у протилежному, зокрема презумпцію цілісності (достовірності) електронних доказів означає, що доказ вважається цілісним (достовірним), поки інша сторона цього не спростує.
Однак відповідачка не надала жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що на фото- чи відеозаписах зафіксовано інші обставини, не пов`язані з технічною перевіркою за участю представників позивача, а також більш вірогідно спростовували зображені на відео обставини виявлення у трансформаторному ящику, де встановлено засіб обліку НІК2303 зав. №0088855, приладу, при відключенні якого лічильник відновив свою роботу.
До того ж суд зазначає, що приписи ПРРЕЕ не містять вимоги про обов`язкове зазначення у акті інформації щодо технічного засобу, яким здійснювалася фото- чи відеофіксація перевірки, а тому відсутність у тексті акта даних про конкретний технічний засіб фіксації, як і незазначення таких відомостей під час подання файлів до суду жодним чино не свідчить про порушення ПРРЕЕ чи наявність підстав для визнання акта про порушення неналежним доказом.
Отже, суд не вбачає підстав сумніватися у достовірності наданих позивачем відео- та фотоматеріалів як таких, що кореспондують змісту акта про порушення.
Доводи ж представника відповідачки про те, що на відео не видно усіх осіб, які брали участь у перевірці, у тому числі і Аверкова О.А., суд визнає неспроможними, позаяк вказані вище приписи пункту 8.2.5. ПРРЕЕ передбачають здійснення фото- та відеозйомку для фіксації, зокрема відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення.
Так, означеним пунктом Правил також передбачено, що у разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі, зокрема, відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою.
Жодних інших вимог здійснення під час здійснення технічної перевірки фото- та відеозйомки з метою фіксації усіх осіб, у тому числі і особи, яка допустила до такої перевірки, та підписала акт без зауважень приписи ПРРЕЕ не містять.
Доводи відповідачки, у тому числі й усні зауваження її представника, адвоката Ласкавого про те, що абзацом 9 пункту 8.4.8 та/або пунктом 8.4.9. передбачено обов`язок представників оператора вказувати у акті причини неможливості виявлення пристрою раніше під час контрольних оглядів судом оцінюються критично та відхиляються з огляду на таке.
Відповідно до пункту 1.1.2 глави 1.1 розділу I Правил технічна перевірка - виконання комплексу робіт з метою визначення відповідності Кодексу комерційного обліку та відповідним нормативно-технічним документам стану вузла обліку електричної енергії (крім тих його характеристик та властивостей, забезпечення яких покладається на постачальника послуг комерційного обліку) та схеми його підключення, електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки вимірювання, а також з метою виявлення позаоблікових підключень.
Контрольний огляд засобу комерційного обліку - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу комерційного обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, індикаторів, зняття показів засобів комерційного обліку (у разі виконання функцій постачальника послуг комерційного обліку), а також з метою виявлення самовільних підключень без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів;
Самовільне підключення - несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення (у тому числі після відключення) електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що є підставою для оформлення акта про порушення та визначення обсягу необлікованої електричної енергії внаслідок такого підключення.
Абзац 8 пункту 8.4.8. ПРРРЕ визначає, що у разі виявлення у споживача порушення цих Правил, яке представники оператора системи не мали можливості виявити під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку, в акті про порушення зазначаються причини відсутності цієї можливості та спосіб виявлення порушення.
З урахуванням змісту наведених вище норм слід зазначити, що абзац 8 пункту 8.4.8. ПРРРЕ слід тлумачити системно з іншими приписами ПРРЕЕ, з огляду на які неможливість виявлення порушення оператором під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку обумовлюється не будь-якими діями споживача, а стосується самовільних підключень електроустановок або вчинення споживачем інших дій, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії.
Вчинення ж споживачем такого порушення як установлення пристрою, що занижує покази лічильника електричної енергії, не пов`язується ані з діями по самовільному підключенню, ані з можливістю чи неможливістю виявити таке порушення.
З огляду на характер виявленого порушення - використання пристрою, який занизив/змінив покази засобу вимірювальної техніки, суд відхиляє доводи відповідачки про те, що у акті про порушення не вказано причини відсутності можливості виявити таке порушення раніше під час контрольного огляду.
Також суд звертає увагу, що актом про порушення не зафіксовано такого порушення як самовільне підключення, тоді як пункт 6 акта у відповідній графі «самовільне підключення виконано споживачем приховано, не приховано (непотрібне закреслити)» містить закреслення всієї графи.
З урахування зазначеного доводи відповідачки та її представника, як і посилання останнього на те, що у акті не вказано яким способом вчинено порушення (відкритим чи прихованим) суд визнає неспроможним та таким, що ґрунтуються на хибному тлумаченні норм ПРРЕЕ та змісту акта про порушення.
З урахуванням характеру виявленого порушення та наданих представником позивача пояснень про те, що встановлені на лічильнику пломби реагують тільки на магнітний вплив, суд відхиляє як неспроможні доводи відповідачки про встановлення на корпусі лічильника NIK2303 зав. №0088855 індикаторів дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, які згідно відео- та фотоматеріалів є неушкодженими.
У розрізі вказаного суд звертає увагу на те, що зміст підпункту 3 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ розрізняє декілька інших дій споживача, які призвели до зміни показів засобів вимірювальної техніки, зокрема використання:
- фазозсувного трансформатора;
- постійних магнітів (у разі невстановлення на/в лічильник індикаторів); 
- пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо).
Обставини ж фіксації індикаторами впливу на лічильник електричної енергії постійного (змінного) магнітного або електричного полів визначено згідно з підпунктом 3 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ визначено як окреме порушення.
Тобто, використання пристрою, який занизив/змінив покази засобу вимірювальної техніки, не обов`язково може бути пов`язано із його впливом на встановлені індикатори магнітних полів.
Стосовно ж посилання відповідачки на те, що у її примірнику акта про порушення наявні незаповнені місця: у графі щодо засобу вимірювальної техніки – штангенциркуля, та у графі «додаткові відомості» щодо телефону Аверкова О.А. судом враховано, що зміст обох примірників акта є схожими за способом написання та графічного зображення усіх його елементів та літерних і цифрових символів.
Вказане не виключає складання такого акта шляхом одночасного заповнення обох примірників через трансферний папір, внаслідок чого певні символи не перенесено до примірника споживача.
У розрізі вказаного суд також ураховує, що сам по собі дефект акта про порушення не може спростовувати факт порушення, якщо цей факт відображено у сукупності інших доказів, тоді як ні ПРРЕЕ, ні інші норми чинного законодавства України не визначають вказані відповідачкою недоліки змісту належного їй примірника акта як такі, що мають наслідком його недійсність/нікчемність.
Схожі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2024 у справі №902/1598/23.
Суд зауважує, що обидва примірника акта місять підписи як представників позивача, так і Аверкова О.А. як особи, яка допустила до перевірки.
Стосовно аргументів та доводів відповідачки і її представника щодо того, що Аверков О.А. станом на момент проведення перевірки не був ані уповноваженим представником, ані особою, яка допустила до перевірки суд зазначає таке.
Зміст пункту 1.1.2 ПРРЕЕ містить такі визначення: споживач електричної енергії - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання; об`єкт - електрифікована споруда (сукупність електрифікованих споруд на одній території) або частина електрифікованої споруди, що належить суб`єкту господарювання або фізичній особі на праві власності або користування.
Поряд з тим ПРРЕЕ не надає визначення поняттю представника споживача та/або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, а тому такою особою слід вважати особу, яка: 
- має доступ до електрифікованої споруди, частини електрифікованої споруди, сукупності електрифікованих споруд на одній території (об`єкт), що належить на праві власності або користування споживачу, або має доступ до території, на якій розміщено об`єкт; 
- має можливість допуску представників оператора системи до об`єкта, що належить на праві власності або користування споживачу, або до території, на якій розміщено об`єкт, що належить на праві власності або користування споживачу, для проведення перевірки; 
- таку особу встановлено за документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо цієї особи.
Так, відповідачка не заперечила та не спростувала жодними доказами того, що акт про порушення складено, підписано та вручено Аверкову О.А. безпосередньо у місці виявлення порушення – на території об`єкта споживання електричної енергії у м. Вишневе по вул. Київська, 6 зі встановленим на цьому об`єкті та переданим на відповідальне зберігання відповідачці лічильником НІК2303 заводський №0088855.
Водночас, підписуючи акт про порушення, Аверков О.А. не виклав у такому жодних зауважень ані стосовно відсутності у нього права доступу до об`єкта споживання електричної енергії, ані щодо будь-яких обставин та підстав перебування його на цій території.
Тобто Аверков О.А. під час підписання акта про порушення усвідомлював та повинен був усвідомлювати як зміст підписаного ним документа, так і власний статус підписанта і особи, яка допустила представників позивача на об`єкт (територію) відповідачки, чого не може зробити неуповноважена особа та/або будь-який інший перехожий.
Окрім того суд звертає увагу на те, що ПРРЕЕ не вимагає від особи, яка допускає працівників оператора системи на об`єкт, будь-яких інших документів, ніж ті, що посвідчують її особу, тобто, не вимагається жодного додаткового уповноваження особи на допуск працівників оператора системи до об`єкта.
Поняття ж «документ, що посвідчує особу» та «документ на представництво інтересів (довіреність)» не є тотожними.
Також суд зауважує, що чинним станом на момент складення акта про порушення приписами ПРРЕЕ не передбачено обов`язку зазначати в акті про порушення документ, за яким відбулось встановлення особи.
Судом відхиляються посилання відповідачки на викладені у відзиві на позов приписи ПРРЕЕ про необхідність зазначення у акті даних, що посвідчують особу, позаяк таку норму було введено в дію згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №203 від 31.01.2023, тобто після складення акта про порушення.
У розрізі вказаного судом взято до уваги і те, що ПРРЕЕ передбачають обов`язок споживача забезпечити безперешкодний доступ оператора системи до розрахункових засобів обліку електричної енергії, який, відповідно, кореспондує праву такого оператора на доступ до засобів обліку електричної енергії, що не ставиться в залежність від організації та визначення споживачем відповідальної особи/представника з метою виконання ним відповідних законодавчих приписів.
З огляду на вказане вище, а також підписання ОСОБА_1 акта про порушення без зауважень суд відхиляє решту доказово неспроможних доводів відповідачки про те, що така особа прийшла на територію об`єкта пізніше за представників позивача та не допускала до перевірки представників позивача.
Посилання ж відповідачки на те, що Аверкова О.А. ввели в оману та змусили підписати акт не підтверджено жодним належним засобом доказування, тоді як під час господарського судочинства суд не підміняє собою органи слідства та не встановлює склад кримінального правопорушення.
Так, у розумінні приписів ч. 6 ст. 75 ГПК України, зокрема, обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений такий вирок, та лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Тобто господарський суд не є тим судом, до повноважень якого, в межах предмету та підстав позову у зазначеній справі, віднесено питання дослідження та встановлення обставин, що можуть бути підставами для притягнення особи до кримінальної відповідальності.
З урахуванням зазначених раніше у цьому рішенні процесуальних норм щодо принципів та механізму доказування судом відхиляються і посилання відповідачки та її представника на додану до відзиву копію нотаріально посвідченої заяви, поданої Аверковим О.А. як свідком у справі №911/351/24, позаяк така заява не відповідає засобам стосовно доказування, у тому числі приписам статті 88 ГПК України щодо форми та змісту заяви свідка, зокрема стосується іншої справи та подана в копії, а не оригіналі.
Суд також вважає за необхідне наголосити, що такий засіб доказування як заява свідка не може замінювати будь-який інший письмовий, електронний документ, у тому числі і протокол опитування адвокатом особи за її згодою.
З огляду на вказане судом враховано і взаємно суперечливі доводи відповідачки про те, що Аверков О.А. погодився підписати акт без зауважень під впливом та переконанням його представниками позивача про те, що штраф у такому разі буде невеликим, позаяк:
- воля особи на вчинення тих чи інших юридично значимих дій не може мати подвійного змісту, зокрема особа не може погоджуватись навіть на найменший негативний наслідок вчинення порушення, яке за її внутрішнім переконанням не вчинялось або про яке їй невідомо;
- пункт 8.2.5. ПРРЕЕ допускає право особи, яка допустила до перевірки, відмовитись від підписання акта.
З-поміж вказаного вище суд звертає увагу на те, що згідно з пунктом 2.3.4. ПРРЕЕ відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені. 
Відповідальним за експлуатацію та технічний стан засобів (вузлів) вимірювальної техніки є їх власник.
Отже, обставини потрапляння будь-яких осіб на територію, де розміщено електроустановки та прилади обліку, знаходяться в межах контролю та відповідальності відповідачки.
Звідси, з урахуванням вказаного вище порядку доведення причетності осіб до вчинення кримінального правопорушення, відхиляється решта доводів та аргументі відповідачки і її представника про те, що представники позивача потрапили на територію без дозволу, як і про можливість встановлення саме вказаними особами певних приладів які впливають на лічильник, а також і про невідоме відповідачці та її представнику походження відеофайлів, наданих позивачем з метою доведення вчинення порушення.
Суд зауважує, що ПРРЕЕ не зобов`язує оператора системи доводити можливість вчинення чи спосіб вчинення порушення (за яких обставин, хто і з якою метою вчинив порушення), відтак доведенню підлягають обставини встановлення та передачі на збереження споживачу засобу обліку та, власне, сам факт виявлення порушення у вигляді тих дій, які Привила відносять до одного з виду порушень.
Так, відповідачка жодним чином не заперечила і не спростувала тих обставин, що наданими позивачем відео зафіксовано лічильник НІК2303 зав. №0088855, тобто саме належний відповідачці лічильник, за збереження та належну експлуатацію якого вона несе відповідальність.
Також відповідачка не спростувала і того, що таким відео зафіксовано процес, під час якого при включенні пристрою належний відповідачці лічильник не обліковує електричну енергію.
Підсумовуючи все зазначене вище, суд висновує, що надані позивачем документи підтверджують як обставини споживання ФОП Орденко Н.М. електричної енергії по об`єкту у м. Вишневе, вул. Київська, 6 зі встановленим на цьому об`єкті лічильником електричної енергії НІК2303 зав. №0088855, так і обставини виявлення 24.10.2022 представниками позивача впливу фізичним полем радіоелектричного пристрою саме на вказаний лічильник.
Суд звертає увагу на те, що ним здійснено оцінку наданих позивачем акта та відео-фотоматеріалів, як окремо, так і у сукупності, і такі докази не викликали у суду розумного сумніву про стверджувані позивачем обставин вчинення відповідачкою порушення у вигляді впливу стороннім приладом на належний їй лічильник з метою зміни/заниження його показів.
Вказані докази узгоджуються між собою, як належні, допустимі та достовірні та в своїй сукупності доводять причетність відповідачки до стверджуваного позивачем порушення ПРРЕЕ.
Ураховуючи вказане суд звертає увагу на те, що подані позивачем докази на підтвердження обставин вчинення порушення не викликають у суду розумного сумніву про їх належність та достовірність.
Водночас, зосередившись на власній суб`єктивній оцінці поданих позивачем доказів та їх недоліках, відповідачка зі свого боку не надала більш вірогідних доказів, які б спростували викладені у позові обставини та усі подані позивачем на підтвердження цих обставин докази.
У розрізі наведеного суд звертає увагу, що:
- покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були;
- під час розгляду спорів у господарському суді діє принцип змагальності, який ґрунтується не на зауваженнях особи про незрозумілість їй певних обставин, а на поданні належних, достовірних доказів на підтвердження власних доводів або ж на спростування аргументів опонента;
- на відповідачку, яка вказує на можливу наявність певних обставин, покладається обов`язок з подання тих належних та достовірних доказів, що підтверджували б такі обставини.
З огляду вказаних обставини суд дійшов висновку, що відповідний акт про порушення є дійсним документом, що фіксує відповідно виявлене порушення, передбачене підпунктом 3 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ, та є підставою для визначення обсягу і вартості необлікованої електричної енергії, як наслідок доводи позивача про порушення відповідачкою ПРРЕЕ та наявність правових підстав для нарахування недоврахованої електроенергії є обгрунтованими.
Так, зі змісту оформленого протоколом №142 від 26.12.2022 рішення позивача слідує, що порушення вчинено з вини споживача прихованим способом, присутній на засіданні представник відповідачки Аверков О.А. вказав, що виявленими у м. Вишневе по вул. Київська, 6 порушенням погоджується та експертну перевірку не потребує, відтак акт про порушення підлягає розрахунку за період з 24.10.2021 по 24.10.2022 на підставі формули 4 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ.
Як слідує з доданого до позовної заяви розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, вартість необлікованої енергії у сумі 703 076,87 грн нараховано за період з 24.10.2021 по 24.10.2022 з використанням формули 4 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ - Wдоб.с.п.=P*tвик.*Квик, розрахункової Р=107,80 кВт та відомостей про обсяги електроенергії, спожиті відповідачем у кожному місяці такого загального періоду, і відповідні щомісячні тарифи.
Згідно пункту 8.4.10. ПРРЕЕ у разі виявлення у непобутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-5 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу (Wдоб, кВт·год) розраховується за формулою Wдоб=P*tдоб*Кв, де:
- P – потужність (кВт), визначена як:
1) сумарна максимальна потужність наявних у споживача на час складення акта про порушення струмоприймачів відповідно до їх паспортних даних (за умови, якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для цієї точки комерційного обліку, зазначену в договорі з оператором системи);
2) потужність, обчислена виходячи зі струму навантаження електроустановки споживача при підключенні всіх наявних на час складення акта про порушення струмоприймачів на максимальну потужність, визначеного на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології (за умови відсутності паспортних даних усіх струмоприймачів, наявних у споживача на час складення акта про порушення, та якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для цієї точки комерційного обліку, зазначену в договорі з оператором системи);
3) дозволена потужність для цієї точки комерційного обліку, зазначена в договорі з оператором системи (за умови, якщо потужність, визначена відповідно до положень підпунктів 1 або 2 цього пункту, перевищує дозволену потужність для цієї точки комерційного обліку, ненадання споживачем інформації щодо паспортних даних струмоприймачів, недопуску представників оператора системи на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів, відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність);
- tдоб - тривалість роботи обладнання протягом доби, що визначається на підставі договору з оператором системи (год). У разі відсутності в договорі даних про тривалість роботи обладнання споживача tдоб приймається рівним 8 год;
- Кв - коефіцієнт використання струмоприймачів (приймається рівним 0,6).
Відповідно до пунктів 8.4.7., 8.4.8., 8.4.9. ПРРЕЕ розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється виходячи з:
- вартості середньомісячних витрат оператора системи на купівлю однієї кіловат-години (кВт·год) електричної енергії на компенсацію незапланованих втрат електричної енергії, її передачі та розподілу у період порушення споживачем цих Правил (Ц, грн/кВт·год);
- величини розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії (Wдоб, кВт·год);
- кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил (Д, день).
Кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням цих Правил, розкладається на складові відповідно до кількості днів (Д i, день) у кожному календарному місяці (ціновому періоді), протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням цих Правил.
Вартість необлікованої електричної енергії (Вно, грн) розраховується за формулою Цi* Wi, де: 
- Цi - середня вартість витрат оператора системи на купівлю однієї кіловат-години (кВт·год) електричної енергії на компенсацію незапланованих втрат електричної енергії, її передачі та розподілу протягом i-того календарного місяця (цінового періоду) (грн/кВт·год), яка визначається виходячи, зокрема, за періоди (місяці) з 01 липня 2019 року – з суми середньої ціни купівлі електричної енергії оператором системи на балансуючому ринку та тарифів на послуги з передачі та розподілу електричної енергії (для споживача відповідного класу напруги) протягом i-того календарного місяця (цінового періоду), грн/кВт·год;
Wi - обсяг споживання електричної енергії, що відповідає i-тому календарному місяцю (ціновому періоду), кВт·год, що розраховується за формулою Wдоб* Дi, де:
- Wдоб - розрахункова величина добового споживання електричної енергії, кВт·год;
- Дi - кількість днів, визначена відповідно до рівняння 1 цієї глави.
Кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, визначається виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача (крім випадків фіксації засобами комерційного обліку кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил), зокрема, якщо споживач установив пристрій, що занижує покази лічильника електричної енергії (використання фазозсувного трансформатора, постійних магнітів (у разі невстановлення на/в лічильник індикаторів), пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо), - з дня останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію, або набуття права власності чи користування на об`єкт (якщо технічну перевірку у період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію або набуття ним права власності (користування) на об`єкт до дати виявлення порушення не було проведено) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.
У разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1 - 4 пункту 8.4.2 цієї глави, розрахований обсяг споживання необлікованої електричної енергії споживачем протягом розрахункового періоду (місяця) має бути зменшений на обсяг електричної енергії, спожитий споживачем у цьому періоді за точкою (точками) комерційного обліку, на якій (яких) було виявлено порушення, відповідно до даних комерційного обліку електричної енергії.
З огляду на вказані вище нормативні приписи, оскільки установлення пристрою, що занижує покази лічильника електричної енергії (використання, зокрема, пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо) є підставою для донарахування вартості необлікованої електроенергії згідно пункту 8.4.10 ПРРЕЕ, перевіривши здійснене позивачем нарахування необлікованої електроенергії, суд дійшов висновку про те, що вказаний розрахунок є арифметично правильним та таким, що здійснений згідно законодавчих вимог на підставі правильно обраних формули та показників і тарифів.
Під час перевірки нарахування необлікованої електроенергії судом взято до уваги як відомості наявного в матеріалах справи паспорта точок розподілу, так і пояснення представника позивача, зокрема, стосовно використаних для розрахунку показника дозволеної потужності (107,80 кВт) для відповідної ТКО - виробничої бази із трифазним підключенням, а також часу роботи електроустановки (30 днів у місяць).
Так, судом враховано, що у акті про порушення зроблено відмітку про ненадання споживачем можливості зробити заміри при максимальному навантаженні, тоді як відповідачка під час розгляду цієї справи не надала жодних доказів на підтвердження того, що обчислена, виходячи зі струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних на час складання акта про порушення струмоприймачів на максимальну потужність, була меншою за вказану вище дозволену потужність.
Також відповідачка не підтвердила жодними засобами доказування того, що меншою за вказану вище дозволену потужність є і потужність відповідно до паспортних даних всіх наявних у неї струмоприймачів за ТКО, що в свою чергу свідчить про неможливість застосувати встановлені підпунктами 1-2 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ перші два випадки визначення потужності.
Схожі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 02.11.2022 у cправі №908/2797/21.
Суд також відхиляє доводи відповідачки та її представника про відсутність доказів замовлення саме відповідачкою такої величини дозволеної потужності як 107,80 кВт, оскільки така величини встановлюється не за бажанням споживача, а на основі технічних характеристик належної останньому електроустановки та мереж тощо.
Будь-яких контр-розрахунків недоврахованої електричної енергії із урахуванням правильної, на думку відповідачки, величини потужності останньою надано не було, як і не надано відповідачкою жодних більш вірогідних, аніж наданий позивачем паспорт точок розподілу, доказів на підтвердження встановлення для електроустановки за ТКО у м. Вишневе по вул. Київська, 6 іншої величини дозволеної потужності, аніж 107,80 кВт.
Стосовно ж заперечень відповідачки стосовно обраного позивачем періоду нарахування та необхідності визначення його з дати останнього контрольного огляду суд зазначає, що обраний позивачем період - з 24.10.2021 по 24.10.2022, тобто не більше загальної кількості робочих днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення, відповідає змісту та характеру порушення (установлення пристрою, що занижує покази лічильника електричної енергії).
Доказів же проведення технічної перевірки за рік до виявлення порушення суду не надано, тоді як день останнього контрольного огляду для розрахунку періоду за відповідним змістом підпункт 3 пункту 8.4.8 ПРРЕЕ не береться.
З урахуванням змісту та характеру виявленого і зафіксованого актом порушення судом відхиляються як неспроможні і доводи відповідачки про те, що період обрахунку слід визначати згідно з підпунктом 2 пункту 8.4.8 ПРРЕЕ, тобто за останні 6 місяців, що передували дню виявлення порушення, позаяк установлення пристрою, що занижує покази лічильника електричної енергії, не входить до вказаних цим пунктом порушень та, як зазначено судом раніше, не обумовлюється можливістю/неможливістю його виявлення під час контрольного огляду.
З огляду на зазначене суд звертає увагу на те, що чинним законодавством не встановлено обов`язок оператора системи розподілу повідомляти про проведення технічної перевірки дотримання споживачем ПРРЕЕ, відтак саме технічна перевірка, а не контрольний огляд, слугує для виявлення таких порушень, як установлення пристрою, що занижує покази лічильника електричної енергії.
Повідомлення ж споживача про проведення контрольного огляду, як і власне сама його обізнаність, що такий огляд проводиться раз на 6 місяців виключає можливість установлення пристрою, що занижує покази лічильника електричної енергії.
З огляду вказаного суд висновує, що позивачем правильно обрано період нарахування згідно підпункту 3 пункту 8.4.8 ПРРЕЕ – не більше загальної кількості робочих днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.
Обставини ж дотримання/недотримання позивачем графіків контрольного огляду не впливають на обставини вчинення споживачем дій з установлення пристрою, що занижує покази лічильника електричної енергії, а тому і відсутність доказів проведення контрольного огляду не легітимізує вчиненого порушення та не змінює періоду обрахунку вартості електроенергії внаслідок такого порушення.
Окрім того судом перевірено та встановлено дотримання позивачем під час розрахунку вимог ПРРЕЕ стосовно зменшення нарахованого обсягу електроенергії на обсяг електричної енергії, спожитий відповідачкою за весь період розрахунку за відповідною точкою комерційного обліку, на якій виявлено порушення.
Так, використані у розрахунку відомості про спожиті обсяги електроенергії відповідають інформації, вказаній у довідці ПрАТ “ДТЕК Київські регіональні електромережі” про обсяги споживання договір 220016119 ПП Орденко Н.Н. код ЄДРПОУ 2529203107 за період 15.10.2021 по 31.10.2022, згідно з якою, зокрема, у листопаді-грудні 2021 року активне споживання дорівнювало нулю.
Посилання ж відповідачки на подані нею копії фіскальних чеків та платіжних доручень та, власне, неврахування позивачем відповідних відомостей про оплати судом відхиляються, оскільки згідно ПРРЕЕ під час розрахунку обсягу необлікованої електроенергії враховується саме обсяг спожитої електроенергії по дані ТКО.
Водночас надані відповідачкою платіжні документи містять відомості про сплачені постачальнику електричної енергії кошти за спожиту енергію за певні місяці та загалом за договором, без ідентифікації конкретної ТКО, за якою здійснювалось таке споживання.
Такі ж неідентифіковані відомості містить і наданий відповідачкою акт звіряння розрахунків з її постачальником електричної енергії, а тому суд висновує, що жоден із наданих відповідачкою документів переконливо та достовірно не підтверджує обставин споживання нею за ТКО у м. Вишневе по вул. Київська, 6 (за ЕІС-кодом 62Z9612022032488) електричної енергії саме у листопаді-грудні 2021 року.
Поряд з тим суд ураховує, що вказаних обставин споживання не підтверджує також і надана позивачем довідка про проведені відповідачкою оплати за договором розподілу, зокрема за реактивну електроенергію у грудні 2021 року, позаяк позивачем під час розгляду справи зауважено, а відповідачкою не спростовано, що договір про надання послуг з розподілу електричної енергії №220016119 від 01.01.2019 укладено стосовно декількох ТКО, а не тільки тієї, де було виявлено порушення.
Посилання відповідачки не необґрунтованість застосованого позивачем тарифу спростовуються наявними в матеріалах справи копіями службових записок менеджера відділу по роботі з ринком та комерційним операціям ПрАТ “ДТЕК Київські регіональні електромережі” за період жовтень 2021 року – жовтень 2022 року, із відповідними додатками до таких службових записок та наведеними у них тарифами.
Саме лише нерозуміння відповідачкою та/або її представником алгоритму визначення тарифу, який відповідає середній вартості витрат оператора системи на купівлю однієї кіловат-години (кВт·год) електричної енергії на компенсацію незапланованих втрат електричної енергії, її передачі та розподілу протягом i-того календарного місяця (Ц i), не спростовує наданих позивачем доказів.
Законодавством не встановлено конкретного засобу доказування на підтвердження такої вартості та, власне, використаного оператором системи тарифу, а тому надані позивачем службові записки з додатками суд оцінює як належні та достовірні докази.
Отже, суд висновує про законодавчу та арифметичну обґрунтованість здійсненого позивачем нарахування вартості необлікованої енергії у сумі 703 076,87 грн на підставі чинного оформленого протоколом №142 від 26.12.2022 рішення позивача.
Щодо тверджень відповідачки про необхідність проведення експертного дослідження під час розгляду акта про порушення, а також про те, що встановлення обставин порушення слід було здійснювати із залученням представників Держспоживстандарту згідно з постановою Кабінету Міністрів України №122 від 08.02.2006 суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 8.4.4. ПРРЕЕ факт пошкодження пломб та/або індикаторів, та/або засобів вимірювальної техніки, факт втручання споживача в роботу засобів вимірювальної техніки, крім випадків спрацювання індикаторів (фіксації індикаторами впливу фізичних полів), має бути підтверджений експертизою, проведеною спеціалізованою організацією (підприємством), яка має право на її проведення відповідно до законодавства (далі - експертиза).
У разі, зокрема, визнання споживачем факту пошкодження пломб та/або індикаторів, та/або засобів вимірювальної техніки, факту втручання в роботу засобів вимірювальної техніки, про що окремо зазначається в акті про порушення, письмової відмови споживача від проведення експертизи обсяг та вартість необлікованої електричної енергії визначається оператором системи відповідно до положень цієї глави без проведення відповідної експертизи.
Як вбачається зі змісту оформленого протоколом №142 від 26.12.2022 рішення позивача про здійснення нарахування, а також змісту попередніх протоколів щодо розгляду акта про порушення, якими такий розгляд відкладався, представник відповідачки Аверков О.А. письмово у протоколах зазначав про відсутність необхідності у проведені експертизи.
З огляду на вказане відповідні зауваження відповідачки визнаються судом безпідставними і такими, що не ґрунтуються на приписах ПРРЕЕ, які унормовують можливість непроведення експертизи не лише у випадку визнання споживачем обставин втручання в роботу засобів вимірювальної техніки, про що окремо зазначається в акті про порушення, але і у випадку письмової відмови споживача від проведення експертизи.
Водночас законодавством не визначено спеціальної форми документа, яким буде зафіксована така відмова, а тому зафіксоване протоколом №142 від 26.12.2022 волевиявлення представника відповідачки оцінюється судом як достатня підстава не проводити експертизу у розумінні пункту 8.4.4. ПРРЕЕ.
Посилання ж відповідачки на рішення судів у №905/1708/20 в частині висновків про необхідність проведення експертизи для встановлення обставин порушення ПРРЕЕ, судом відхиляються, оскільки фактичні обставини та доказова база цієї справи є не релевантними до спірних у даній справі правовідносин.
Зокрема суд звертає увагу на те, що за обставин справи №905/1708/20 були відсутніми докази письмової відмови споживача від проведення експертизи засобів вимірювальної техніки, індикаторів та/або пломб оператору системи.
Суд звертає увагу і на недоречність посилання відповідачки на зміст судового рішення у №905/1708/20 та здійснену у ньому оцінку листів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, оскільки мотиви рішення суду у іншій справі, як і листи відповідного органу не є ані нормативними приписами, ані засобами доказування для спірних у даній справі правовідносин.
Що ж до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.2006 за №122, то вказаним актом затверджено Порядок визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, зокрема пунктом 1 визначено, що відповідно до цього Порядку визначається розмір збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок недоотримання коштів за електричну енергію, викрадену споживачем шляхом її самовільного використання без застосування приладів обліку (якщо таке застосування обов`язкове) або у разі умисного пошкодження приладів обліку чи у будь-який інший спосіб, а також проводиться відшкодування завданих енергопостачальнику збитків.
Водночас, з огляду на зроблені вище судом висновки, позивач та відповідачка у спірних правовідносинах діють як оператор системи розподілу та споживач, а заявлені до стягнення 703 076,87 грн є вартістю необлікованої енергії, яка за змістом пунктів 8.2.6 та 8.2.7. ПРРЕЕ не є тотожною збиткам.
З огляду на вказане, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2006 за №122 врегульовано порядок визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику, тоді як спірні правовідносини та порядок обрахунку вартості необлікованої електроенергії врегульовано чинним та діючими ПРРЕЕ, суд відхиляє посилання відповідачки на необхідність застосування означеної постанови та залучення представників Держспоживстандарту для встановлення обставин порушення.
У розрізі зроблених висновків судом враховано відсутність доказів оскарження відповідачкою у судовому порядку оформленого протоколом №142 від 26.12.2022 рішення позивача про нарахування вартості необлікованої електроенергії у сумі 703 076,87 грн, тобто таке рішення станом на момент розгляду даної справи є дійсним та обов`язковим до виконання.
Пунктом 8.2.6. ПРРЕЕ передбачено, що комісія з розгляду актів про порушення може повторно розглянути акт про порушення в порядку, встановленому цими Правилами, на підставі звернення споживача, на вимогу Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, або за рішенням суду.
Тобто ПРРЕЕ передбачає право споживача на звернення до оператратора про перегляд акта про порушення, чим відповідачка також не скористалась, а усі заперечення щодо акта та рішення позивача викладено відповідачкою тільки вже після подання позову до суду та під час розгляду цієї справи.
Доказів же подання оператору будь-яких заперечень чи незгоди з відповідно оформленими ним актами з моменту здійснення перевірки та, надалі, і після нарахування вартості необлікованої електроенергії відповідачка не надала.
Під час розгляду цієї справи відповідачка у передбаченому процесуальним законом порядку не надала жодних належних, достовірних та більш вірогідних доказів, які б спростували наведені позивачем обставини і надані на їх підтвердження докази, та які б вплинули на внутрішнє переконання суду стосовно цих обставин та їх достовірності.
При ухваленні вказаного рішення, зокрема в частині висновків про дійсність оформленого протоколом №142 від 26.12.2022 рішення позивача про розгляд акта про порушення та нарахування вартості необлікованої електроенергії у сумі 703 076,87 грн, судом також ураховано обставини дотримання оператором строків розгляду такого акта, оскільки згідно з преамбулою ПРРЕЕ строки, визначені абзацами 6 та 7 пункту 8.2.6 глави 8.2 розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених цією Постановою, зупиняються на час дії Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №393 від 20.04.2022 - діє протягом періоду дії в Україні воєнного стану та впродовж 90 днів після припинення чи скасування воєнного стану.
Суд відхиляє усі здійснені відповідачкою у відзиві посилання на правові позиції суду касаційної інстанції, оскільки справи за означеними відповідачкою номерами не є релевантними до цього спору за фактичними обставинами, заявленими вимогами та законодавчим регулюванням.
Зазначене ж відповідачкою у відзиві посилання на постанову ВП ВС від 06.02.2019 (без номера справи) - https://www.reyestr.court.gov.ua/Review/79988757 у веббраузері не завантажено як незахищене та небезпечне, тоді як 06.02.2019 Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі №522/12901/17-ц з визначеним у цій справі предметом позову - скасування протоколу засідання комісії Центральних районних електричних мереж ПАТ "ЕК Одесаобленерго" від 29.06.2017 №67 щодо розгляду акта про порушення Правил користування електричною енергією (далі -ПКЕЕ) від 16.05.2017 №036296 та визнання неправомірними дій комісії "ЕК Одесаобленерго" щодо розгляду зазначеного акта.
Крім того означена постанова Великої Палати Верховного Суду містить посилання на ПКЕЕ, які втратили чинність з 11.06.2018, тобто висновків щодо застосування приписів ПРРЕЕ вказана постанова, як і наведені відповідачкою частини судових рішень не містять.
У розрізі вказаного вище судом враховано, що правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ. 
З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності та необхідності застосування правових висновків Великої Палати Верховного Суду в кожній конкретній справі.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п. 8.2.7 ПРРЕЕ споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день). 
Як слідує зі змісту порядку оформленого протоколом №142 від 26.12.2022 рішення позивача про нарахування вартості необлікованої електроенергії у сумі 703 076,87 грн, представник відповідачки був присутнім на вказаному засіданні та, власне, був обізнаний з відповідно прийнятим рішенням та нарахуванням.
Водночас згідно наявних в матеріалах справи копії конверта адресований відповідачці лист від 27.12.2022 №04/530/13560 з доданими до нього документами про сплату 703 076,87 грн органом поштового зв`язку повернуто за закінченням терміну зберігання.
Судом враховано, що орган поштового зв`язку повертав за закінченням терміну зберігання і надіслану судом на адресу відповідачки під час розгляду цієї справи поштову кореспонденцію.
З огляду на вказане суд висновує, що з рішенням позивача про нарахування вартості необлікованої електроенергії відповідачка мала можливість бути обізнаною щонайменше з 26.12.2022 - дати прийняття комісією такого рішення та проведення розрахунку з виставленням повідомленням на оплату, відтак строк відповідного грошового зобов`язання сплив 25.01.2023.
Неотримання ж відповідачкою поштової кореспонденції, з урахуванням присутності її представника під час прийняття позивачем рішення про нарахування, не звільняє від відповідного грошового обов`язку.
Втім доказів на підтвердження обставин перерахування відповідачкою на рахунок позивача 703 076,87 грн вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ, суду не надано.
За таких обставин, оскільки позивачем доведено обставин порушення ФОП Орденко Н.М. ПРРЕЕ, як наслідок наявності підстав для нарахування вартості необлікованої електричної енергії внаслідок такого порушення, доказів сплати якої не надано, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги ПрАТ “ДТЕК Київські регіональні електромережі” про стягнення з ФОП Орденко Н.М. 703 076,87 грн вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов`язання з оплати вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, позивач просить суд стягнути з відповідачки 29 818,16 грн 3% річних та 39 454,84 грн інфляційних втрат, нарахованих на 703 076,87 грн за період з 30.01.2023 по 28.06.2024.
Відповідно до ст. ст. 625, 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
З огляду на вказані норми права, оскільки відповідачка не виконала покладене на неї грошове зобов`язання з оплати вартості необлікованої електроенергії, а заявлені до стягнення:
- розмір 3% річних, обрахований судом за вказаний позивачем період, складає 29 789,74 грн, вимога позивача про стягнення з відповідачки 29 818,16 грн 3% річних підлягає частковому задоволенню, відповідно, у розмірі 29 789,74 грн;
- розмір інфляційних втрат, обрахований судом за вказаний позивачем період, складає 61 102,61 грн, а суд при прийнятті рішення не може виходити за межі позовних вимог, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідачки 39 454,84 грн інфляційних втрат є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Витрати позивача по сплаті судового збору у відповідності до статті 129 ГПК України, покладаються судом на сторін - позивача та відповідача, пропорційно задоволеним вимогам. 
Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Орденко Наталії Миколаївни ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства “ДТЕК Київські регіональні електромережі” (04136, м. Київ, вул. Стеценка, 1-А, ідентифікаційний код 23243188):
- 703 076 (сімсот три тисячі сімдесят шість) грн 87 коп. вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії;
- 29 789 (двадцять дев`ять тисяч сімсот вісімдесят дев`ять) грн 74 коп. 3% річних;
- 39 454 (тридцять дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят чотири) грн 84 коп. інфляційних втрат;
- 9 267 (дев`ять тисяч двісті шістдесят сім) грн 86 коп. судового збору.
3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку – до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 23.02.2026.

Суддя В.А. Ярема