Номер провадження 2/754/618/26
Справа №754/6104/25
РІШЕННЯ 
Іменем України

10 березня 2026 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Саламон О.Б.
з участю секретаря Михайленко Н.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про захист прав споживача та стягнення безпідставно набутих коштів у зв`язку з нікчемністю умов кредитного договору, - 
В С Т А Н О В И В:
Позиції учасників справи.
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» про захист прав споживача та стягнення безпідставно набутих коштів у зв`язку з нікчемністю умов кредитного договору, та просить стягнути з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» безпідставно набуті кошти у сумі 56 531,62 грн.
В обгрунтування позовних вимог позивачем вказано на те, що між  ОСОБА_1 та АТ «ПУМБ» було укладено 4 кредитні договори, а саме Договір № 1001604552601 від 03.06.2020 - повністю погашений 06.08.2021, Договір № 1001670243901 від 28.08.2020 - повністю погашений 06.08.2021, Договір № 1001940635401 від 06.08.2021 - повністю погашений 16.11.2021. Також, між стронами 16.11.2021 було укладено кредитний Договір № 1010296188. Вказує на те, що 27.12.2025 рішенням Деснянського районного суду м. Києва у справі №754/10768/24 позов АТ«ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1010296188 від 16.11.2021 задоволено частково, стягнуто заборгованість у розмірі 44 359,73 грн., водночас, у задоволенні вимоги про стягнення комісії у розмірі 21 984,22 грн. відмовлено у зв`язку із нікчемністю на підставі п.5 «Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості» кредитного договору. Позивач зазначає, що згідно з умовою «Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості» вищевказаних кредитних договорів Позивачем сплачено:
- за Договором № 1001604552601 від 03.06.2020р.(п.4-3,99%)- 24 299,1 грн.;
-за Договором № 1001670243901 від 28.08.2020р.(п.4-2.99%)- 13 275,60 грн.;
-за Договором № 1001940635401 від 06.08.2021р.(п.5-3,99%)- 8 458,80 грн.;
-за Договором № 1010296188 від 16.11.2021 р.(п.5-2,99%)- 10 498,12 грн., що в загальному розмірі складає 56 531,62 грн. 
Позивач вважає, що положення вищевказаних договорів щодо щомісячної сплати комісії є нікчемними, а відтак кошти у сумі 56 531,62 грн., отримані відповідачем на виконання цих положень, є безпідставно набутими (ст. 1212 ЦК України) та підлягають поверненню позивачу. Також позивач вказала щодо строків позовної давності, посилаючись на норми п. 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України та п. 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, вважає, що строк позовної давності, визначений ст.257 ЦК України, обраховується з 12.03.2017 та почне спливати після скасування воєнного стану в Україні, тому строк позовної давності щодо вимог у даному позові позивачем дотримано. У зв`язку з викладеним, позивач вимушена звернутись до суду із зазначеним позовом. 
Від представника відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» - Анохіної О.О. до суду надійшли пояснення, у відповідності до яких відповідач вважає доводи позивача безпідставними, необґрунтованими та невмотивованими припущеннями. Відповідачем не заперечується факт укладення з позивачем ОСОБА_1 кредитних договорів, при цьому посилається на те, що в Заяві на приєднання до Договору вказано, що клієнт ОСОБА_1 підписанням цієї Заяви, крім викладених в Договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб надає підтвердження та запевнення, що: 1) ця Заява має новаційний характер і в результаті приєднання до ДКБО, дія Договорів на відкриття та обслуговування карткових рахунків, Договорів карткового рахунку, які раніше були укладені між ним та Банком, припиняються на підставі ст. 604 ЦК України; 2) ознайомлений з ДКБО, Тарифами Банку та цілком з ними згоден; всі умови ДКБО йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; 3) отримав від Банку повідомлення про володільця персональних даних, склад та зміст зібраних персональних даних, права суб`єкта персональних даних та іншу інформацію згідно Закону України «Про захист персональних даних»; 4) йому відомо, що укладання Договору страхування зі Страховиком не є обов`язковою умовою отримання кредиту в Банку, таку послугу було обрано ним за власною ініціативою з числа послуг, що пропонується Банком, і відносини за Договором страхування, після його укладання, виникають виключно між страхувальником та страховиком. При цьому, ОСОБА_1 власноручно підписала зазначені кредитні договори та підтвердила отримання примірників, про що є відмітка «підпис клієнта». Представник відповідача зауважує, що позивач звернулася з позовом про стягнення безпідставно набутих коштів, у зв`язку з нікчемністю умов кредитного договору, однак вимоги позивача про стягнення безпідставно набутих коштів є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормі профільного закону. Зауважує, що обґрунтування позову не дає підстав для визнання недійним пунктів кредитного договору в цілому. Також відповідачем заявлено про пропуск позивачем строків позовної давності.
Процесуальні дії та рішення суду.
25 квітня 2025 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва позовну заяву залишено без руху.
06 травня 2025 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
09 липня 2025 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті.
Позивач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, до суду подала заяву, у відповідності з якою просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Представник відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» в судове засідання не з`явився, у поданих до суду поясненнях просив провести судове засідання за відсутності сторони відповідача.
Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного висновку.
Фактичні обставини справи. Позиція суду та оцінки аргументів сторін.
Судом встановлено наступні правовідносини.
03.06.2020 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1001604552601, за умовами якого позичальнику надано кредитні кошти у розмірі 40 600 грн. строком на 36 місяців.
Пунктом 4 договору передбачено комісію у розмірі 3,99 %, що нараховується щомісячно від суми кредиту.
28.08.2020 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1001670243901, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 40 600 грн. на споживчі цілі, встановлено комісію у розмірі 3,99 %
06.08.2021 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1001940635401.
Відповідно до умов договору позичальнику надано кредитні кошти у розмірі 53 000 грн. на споживчі цілі строком на 36 місяців, зокрема встановлено комісію в розмірі 3,99 %.
Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що кредитні договори № 1001604552601 від 03.06.2020, № 1001670243901 від 28.08.2020, № 1001940635401 від 06.08.2021 позивачем погашено, про що свідчать виписки по рахунку, що містяться в матеріалах справи.
Також, між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 16.11.2021 укладено договір, на підставі якого видано кредит у сумі 50 686,00 грн.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27.12.2024 задоволено позовні вимоги АТ «Перший Український Міжнародний Банк» частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за договором № 1010296188 від 16.11.2021 в розмірі 44 359,73 грн. та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. У задоволенні вимог щодо стягнення комісії - відмовлено.
Позивач в обгрунтування звернення до суду зазначила, що повністю закрила заборгованість за вказаними вище кредитними договорами, водночас загальна сума сплати комісії за умовами кредитних договорів складає 56 531,62 грн. (одна будь-яких розрахунків щодо саме вказаної суми за всіма договорами не надано). 
Позивач вважає, що положення вищевказаних договорів щодо щомісячної сплати комісії є нікчемними, а відтак кошти у сумі 56 531,62 грн., отримані відповідачем АТ «Перший Український Міжнародний Банк», є безпідставно набутими (ст. 1212 ЦК України) та підлягають поверненню.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відносини щодо повернення безпідставно збережених грошових коштів є кондикційними, в яких вина не має значення, важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року (справа № 922/3412/17, провадження № 12-182гс18) зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і неврегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобовязання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодлм відпала.
У разі виникнення спору стосовно набуття майна або збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.
Оскільки правовідносини між сторонами виникли на підставі кредитного договору, тобтоє зобовязальними, а тому до них не можуть бути застосовані норми ст. 1212 ЦК України.
За змістом ст. 1212 ЦК України передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17, провадження № 14-32цс19, від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19, провадження № 14-175цс21).
Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) її майна, - яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі від початку правовідношення, - та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 910/17324/19, провадження № 12-12гс21).
Положення ч.1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, оскільки отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого отримання.
Наявність між сторонами договору, який є нікчемним або який визнано недійсним, виключає можливість стягнення переданих на його виконання коштів на підставі статті 1212 ЦК України. У тому разі, якщо договір між сторонами не був укладений, тобто немає правової підстави для передання коштів у момент такого передання, до правовідносин застосовується стаття 1212 ЦК України.
У особи виникає зобов`язання повернути отримане майно, зокрема, грошові кошти, згідно зі статтею 1212 ЦПК України, як безпідставно набуте, якщо особа отримала їх без правової підстави, за відсутності договірних правовідносин щодо цього майна.
Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2020 року у справі № 495/2442/16-ц, провадження№ 61-15428св19.
Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ч.ч.1-2 ст. 77 ЦПК України).
Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд зазначає, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13, провадження № 14-400цс19).
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» з вимогою про стягнення безпідставно набутих коштів у зв`язку з нікчемністю умов кредитного договору у розмірі 56 531,62 грн.
В процесі розгляду справи судом встановлено, що між позивачем  ОСОБА_1 та АТ«ПУМБ» було укладено 4 кредитні договори, а саме Договір № 1001604552601 від 03.06.2020 - повністю погашений 06.08.2021, Договір № 1001670243901 від 28.08.2020 - повністю погашений 06.08.2021, Договір № 1001940635401 від 06.08.2021 -повністю погашений 16.11.2021, Договір № 1010296188 від 16.11.2021.
Оскільки між сторонами виникли договірні відносини, а саме укладено ряд кредитних договорів, суд приходить до висновку про те, що вказана обставина виключає можливість стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів на підставі статті 1212 ЦК України.
У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з підстав необґрунтованості позовних вимог, у зв`язку з обранням позивачем неналежного способу захисту.
Щодо заявленого клопотання представника відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» - Анохіною О.О. про застосування наслідків пропуску позивачем, слід зазначити наступне.
Суд звертає увагу на роз`яснення, що містяться в пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.
З огляду на те. що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню через невірно обраний спосіб захисту, суд не вбачає підстав для застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності.
Щодо розподілу судових витрат. 
Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується положенням ст.141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою в задоволені заявлених вимог, судові витрати не компенсуються.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 18, 43,44, 49, 76-83, 133, 141, 174, 175, 179, 187, 258, 263, 265, 268 ЦПК України, -
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про захист прав споживача та стягнення безпідставно набутих коштів у зв`язку з нікчемністю умов кредитного договору - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. 
В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .
Відповідач - Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» - код ЄДРПОУ 14282829, м. Київ, вул. Андріївська, 4.
Повний текст рішення складено 07.04.2026.
Суддя           О.Б. Саламон