ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
(додаткове)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року 	м. Харків	Справа № 922/293/26 	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Мужичук Ю.Ю.
без виклику представників сторін 
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Експерт" про ухвалення додаткового рішення (вх.№ 8601 від 10.04.2026) по справі 
за позовом 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія" Експерт" 	
до 	Фізичної особи-підприємця Сергієнко Тетяни Ігорівни 	
про 	стягнення коштів 	
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Експерт" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Сергієнко Тетяни Ігорівни про стягнення 71 400,00 грн.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 07.04.2026 у справі №922/293/26 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія" Експерт" задоволено.Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Сергієнко Тетяни Ігорівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ЕКСПЕРТ» (вул. Гарматна, буд. 20, оф. 42, м. Київ, 03067; ЄДРПОУ 38513696) 71 400,00 грн та витрати по сплаті судового збору 2 662,40 грн.
10.04.2026 до Господарського суду Харківської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Експерт" (вх. №8601), в якій просить винести додаткове рішення у справі № 922/293/26 щодо розподілу судових витрат та стягнути з Фізичної особи-підприємця Сергієнко Тетяни Ігорівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ЕКСПЕРТ» судові витрати - витрати на професійну правничу допомогу в сумі 23 000 грн та судовий збір в розмірі 3 328 грн.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.04.2026 прийнято до розгляду заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, а також запропоновано відповідачу подати до суду письмові пояснення щодо заяви у строк до 17.04.2026 (включно).
16.04.2026 віповідач до суду надав заперечення (вх.№ 9237), в яких просить у стягненні витрат позивача на правничу допомогу відмовити повністю. Вказує, що розмір витрат позивача на оплату вартості наданої професійної правничої допомоги в заявленій сумі є завищеним, таким, що не відповідає складності справи та критерію розумності. Крім того, відповідач звертає увагу суду на те, що всі зазначені у акті послуги є взаємопов`язаними та фактично охоплюються єдиним процесом підготовки та подання позову, що свідчить про штучний поділ правничої допомоги з метою формального збільшення її вартості.
Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, оцінивши надані суду докази суд вказує на наступне.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (частина третя статті 123 ГПК України).
Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 2 вказаної норми за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до приписів ч. 3 вказаної норми для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як визначено ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 вказаної норми у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як встановлено судом 06.12.2025 між адвокатом Ковальовим Дмитром Олексійовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Експерт" було укладено Договір №1 про надання правової допомоги, послуг адвоката та консультаційних послуг.
Відповідно до п.1.1 Договору ЗАМОВНИК доручає, а АДВОКАТ приймає на себе зобов`язання надавати ЗАМОВНИКОВІ правову допомогу, яка включає в себе надання послуг адвоката при представленні інтересів останнього при стягненні коштів, сплачених ФОП Сергієнко Тетяна Ігорівна ІПН НОМЕР_1 .
Згідно п.1.2 Договору Виконання робіт за цим договором передбачає:
-надання усних консультацій;
-ознайомлення з матеріалами замовника;
-ознайомлення з матеріалами справи;
-складання письмових довідок та висновків;
-підготовки проектів письмових документів - запитів, позовних заяв, скарг, клопотань та ін.;
-підготовка проектів інших документів, що мають значення для справи;
-представництва інтересів в усіх судових органах України, адміністративних органах,
-інших органах державної влади (в т.ч. в правоохоронних органах, прокуратурі, СБУ)
-та місцевого самоврядування, у відносинах з юридичними та фізичними особами; здійснення досудового врегулювання спорів;
-виконання прийнятих судових рішень;
-виконання інших робіт відповідно п.п. 1.2.1 Даного Договору.
Об`єм та перелік конкретних робіт за договором визначається та погоджується Сторонами Договору в Акті/актах розрахунку та погодження вартості правової допомоги, що є невід`ємною частиною даного Договору (п.1.2.1).
Відповідно до п.3.1 Договору вартість послуг та порядок розрахунків за виконання робіт по цьому договору визначається за домовленістю сторін, та погоджуються актом розрахунку та погодження вартості правової допомоги до договору, відповідно до кожного доручення на виконання послуг в рамках даного договору, окремо.
Цей договір укладено у двох рівноаутентичних примірниках по одному для кожної з сторін, набирае чинності з моменту його підписання обома сторонами та припиняється з моменту надання послуг за договором та підписанням акту виконаних робіт, а також у випадках передбачених п.п. 3.2. та 4.3 Даного договору. (п.4.1 Договору).
Відповідно до підписаного між сторонами акту приймання наданих послуг від 12.02.2026 до Договору Замовником були прийняті наступні послуги :
1) Ознайомлення з матеріалами Замовника, консультація , 1,5 години - 6000,00 грн.;
2)Складання претензій/листів/вимог, 2 години - 4000,00 грн.;
3)Підготовка(складання) позовної заяви на підставі матеріалів Замовника, 2 години - 10 000,00 грн.;
4) Підготовка (складання) зеперечень, клопотань та інших процесуальних документів (відповідь на відзив), 1 година - 3000,00 грн.
Всього варість послуг склала 23 000,00 грн.
Часткова оплата наданої правої (правничої) допомоги на суму 20 000,00 грн. підтверджується платіжною інструкцією №7958 від 09.01.2026.
Крім цього матеріали справи містять Ордер Серії СА №1147575 від 08.01.2026 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ЧК №000571.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене у частині 4 статті 129 ГПК України, згідно приписів якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом із тим, у частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Разом з цим, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України). Така правова позиція викладена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 05.11.2019 у справі №908/2348/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі East/West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява N 19336/04, § 268)).
Аналіз наведених норм статті 126 ГПК України, а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість витрат та їх пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
Суд встановив, що дана справа не є складною, має типовий характер, стосується стягнення сплачених коштів за непоставлений товар, розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та не вимагала здійснення значного обсягу процесуальних дій, участі представника у судових засіданнях чи проведення складного правового аналізу.
При цьому зі змісту акту приймання наданих послуг від 12.02.2026 вбачається, що зазначені у ньому послуги (ознайомлення з матеріалами, консультація, підготовка претензій, складання позовної заяви та інших процесуальних документів) є взаємопов`язаними та фактично охоплюються єдиним комплексом дій, спрямованих на підготовку та подання позовної заяви, що свідчить про відсутність підстав для їх окремого самостійного тарифікування. При цьому суд враховує складання відповіді на відзив.
З урахуванням викладеного, керуючись принципами справедливості, розумності та пропорційності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви та визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача у сумі 15 000 грн, яка є співмірною зі складністю справи, обсягом наданих послуг та ціною позову.
Стосовно вирішення питання про стягнення з відповідача судового збору у розмірі 3328,00 грн., суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Харківської області від 07.04.2026 у справі № 922/293/26 вже вирішено питання про розподіл судових витрат, зокрема стягнуто з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662,40 грн.
Статтею 1 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Статтею 3 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу судовий збір справляється у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" у 2026 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2026 року складає 3 328,00 грн.
Водночас, частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Відтак, з врахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору позивач при поданні позовної заяви в електронній формі повинен був сплатити судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
В свою чергу позивач при поданні до суду в електронній формі позовної заяви сплатив 3328 грн. згідно платіжної інструкції №8021 від 28.01.2026.
Враховуючи викладене, суд не вважає за можливе покладати на відповідача надмірно сплачений позивачем судовий збір. 
З огляду на те, що питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору вже було вирішено судом у прийнятому рішенні, підстави для ухвалення додаткового рішення в цій частині відсутні.
При цьому суд зазначає, що пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми (ч. 2 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір").
Відтак у разі сплати судового збору в більшому розмірі, ніж це передбачено законом, така сума є надмірно сплаченою та підлягає поверненню особі, яка її сплатила, у порядку, встановленому законодавством. Повернення надмірно сплаченого судового збору здійснюється судом за наявності відповідного клопотання.
На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 13, 73, 74, 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд 

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Експерт" про ухвалення додаткового рішення (вх.№ 8601 від 10.04.2026) задовольнити частково.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сергієнко Тетяни Ігорівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ЕКСПЕРТ» (вул. Гарматна, буд. 20, оф. 42, м. Київ, 03067; ЄДРПОУ 38513696) витрати на професійну правничу допомогу, в сумі 15 000,00 грн.
В решті заяви - відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.
Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне додаткове рішення складено 20.04.2026. 

Суддя 	 	Ю.Ю. Мужичук