ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/14028/25 Суддя (судді) першої інстанції: Гайдаш В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача - Єгорової Н.М.,
суддів - Сорочка Є.О., Собківа Я.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:
У грудні 2025 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яким просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо невинесення у строк, визначений ч. 1 ст. 41 Закону №1404-VIII, постанови про відновлення виконавчого провадження НОМЕР_1 за виконавчим листом №580/1543/24, виданого Черкаським окружним адміністративним судом 04 жовтня 2024 року;
- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про відновлення виконавчого провадження НОМЕР_1 на підставі рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року по справі №580/11419/25, відповідно приписам ч. 1 ст. 41 Закону №1404-VII.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 січня 2026 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. 
Апелянт зазначив про те, що судом першої інстанції не застосовано імперативні приписи спеціального закону, а саме ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження", водночас надано пріоритет нормам процесуального закону, а саме КАС України.
Звернув увагу суду на те, що спеціальний закон пов`язує відлік терміну на винесення постанови про відновлення виконавчого провадження із днем отримання рішення про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, а не з датою набрання рішенням законної сили, водночас судом першої інстанції не встановлено факту отримання державним виконавцем рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року у справі №58011419/25.
Додатково зазначив про те, що судом першої інстанції не наведено мотивів відхилення його аргументів щодо протилежної поведінки відповідача у аналогічних обставинах у цьому самому виконавчому провадженні. Крім того, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 січня 2026 року у справі №580/14028/25 визначено неправильний термін апеляційного оскарження.
Відповідач подав до суду відзив відповідно до якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності та рішення протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Додатково зазначив про те, що положення ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" не можуть тлумачитись окремо від норм КАС України, які визначають правові наслідки оскарження судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 04 листопада 2024 року з метою примусового виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/1543/24 позивачу видано виконавчий лист про зобов`язання в межах наявних владних повноважень в порядку, межах та спосіб, що визначені законом Департамент фінансів Черкаської обласної державної адміністрації (18001, Україна, Черкаська обл., місто Черкаси, бульв. Шевченка, будинок, 185; код ЄДРПОУ 02311425) організувати повне та належне виконання обласного бюджету в частині забезпечення повного виконання вказаної Програми для виділення Управлінням охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації вказаної в ній повної суми коштів для забезпечення ОСОБА_1 , хворого на спінальну м`язову атрофію, необхідними лікарськими засобами.
01 листопада 2024 року Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на підставі виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року №580/1543/24 відкрито виконавче провадження НОМЕР_1.
25 вересня 2025 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року у справі №580/11419/25 позов ОСОБА_1 задоволено частково:
- визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 25 вересня 2025 року про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1;
- зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчинити дії, в межах та в порядку, визначених Законом України "Про виконавче провадження" щодо виконання виконавчого листа №580/1543/24, виданого черкаським окружним адміністративним судом 04 жовтня 2024 року;
- у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року у справі №580/11419/25 доставлено до електронного кабінету Міністерства юстиції України 01 грудня 2025 року о 19:56 год, тобто з урахуванням приписів ч. 6 ст. 251 КАС України 02 грудня 2025 року.
04 грудня 2025 року позивачем направлено до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву, якою останній просив винести постанову про відновлення виконавчого провадження за виконавчим листом №580/1543/24, виданого Черкаським окружним адміністративним судом 04 жовтня 2024 року, долучити надані документи до матеріалів виконавчого провадження та вчинити всі необхідні дії спрямовані на негайне виконання виконавчого листа по справі.
Вважаючи протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо невинесення у строк, визначений ч. 1 ст. 41 Закону №1404-VIII, постанови про відновлення виконавчого провадження НОМЕР_1, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року у справі №580/11419/25 вважається таким, що не набрало законної сили, так як оскаржено до суду апеляційної інстанції, відповідно, у державного виконавця ще не виникло обов`язку для поновлення виконавчого провадження НОМЕР_1 на підставі ч. 1 ст. 41 Закону №1404-VIII.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Правовідносини щодо примусового виконання рішення суду та інших органів у виконавчому провадженні державними виконавцями врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII.
Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Частиною 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Як встановлено судом першої інстанції, 04 жовтня 2024 року з метою примусового виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/1543/24 позивачу видано виконавчий лист про зобов`язання в межах наявних владних повноважень в порядку, межах та спосіб, що визначені законом Департамент фінансів Черкаської обласної державної адміністрації організувати повне та належне виконання обласного бюджету в частині забезпечення повного виконання вказаної Програми для виділення Управлінням охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації вказаної в ній повної суми коштів для забезпечення ОСОБА_1 , хворого на спінальну м`язову атрофію, необхідними лікарськими засобами.
Постановою заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 01 листопада 2024 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 на підставі виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду №580/1543/24 виданого 04 жовтня 2024 року.
25 вересня 2025 року заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняьл постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року у справі №580/11419/25 позов ОСОБА_1 задоволено частково:
- визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 25 вересня 2025 року про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1;
- зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчинити дії, в межах та в порядку, визначених Законом України "Про виконавче провадження" щодо виконання виконавчого листа №580/1543/24, виданого черкаським окружним адміністративним судом 04 жовтня 2024 року;
- у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив про те, що судом першої інстанції не застосовано імперативні приписи спеціального закону, а саме ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження", водночас надано пріоритет нормам процесуального закону, а саме КАС України.
Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.
Як зазначено вище, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року у справі №580/11419/25 доставлено до електронного кабінету Міністерства юстиції України 01 грудня 2025 року о 19:56 год, тобто з урахуванням приписів ч. 6 ст. 251 КАС України 02 грудня 2025 року, водночас судом встановлено, що Міністерством юстиції України через систему "Електронний суд" 11 грудня 20225 року подано до Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року у справі №580/11419/25.
Згідно з ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Частиною 1 ст. 255 КАС України визначено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Згідно з ч. 2 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Отже рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року у справі №580/11419/25 станом на час звернення позивача з заявою від 04 грудня 2025 року не набрало законної сили та в подальшому оскаржено відповідачем до суду апеляційної інстанції, а тому як вірно зазначено судом першої інстанції у державного виконавця не виникло обов`язку для поновлення виконавчого провадження № НОМЕР_2 на підставі ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження".
Колегія суддів звертає увагу на те, що положення ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають застосуванню зокрема з урахуванням норм КАС України, які визначають правові наслідки оскарження судових рішень, а тому підстави для визнання протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо невинесення постанови про відновлення виконавчого провадження НОМЕР_1 відсутні.
Посилання апелянта на протилежність поведінки відповідача в аналогічних обставинах у виконавчому провадженні НОМЕР_1, а також висновки Черкаського окружного адміністративного суду викладені у рішення від 15 квітня 2025 року у справі №580/1156/25 за позовом Департаменту фінансів Черкаської обласної державної адміністрації до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії, не можуть слугувати достатньою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Щодо доводів апелянта про те, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 січня 2026 року у справі №580/14028/25 визначено неправильний термін апеляційного оскарження, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності) (ч. 1).
Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення (ч. 6).
Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, судом першої інстанції роз`яснено право оскарження рішення до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений ст. 295 КАС України, водночас допущення Черкаським окружним адміністративним судом зазначеної описки не позбавило позивача права на оскарження рішення суду першої інстанції та не може слугувати підставою для його скасування.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 січня 2026 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

Я.М. Собків