ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/907/26 Справа № 191/2194/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Форощук С. А. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді        Агєєва О.В.,
суддів:        Красвітної Т.П., Халаджи О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників, цивільну справу №191/2194/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Калініна Сергія Костянтиновича на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2025 року, ухвалене у складі судді Форощук С.А.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» посилається на те, що 15 листопада 2019 року між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №92559 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. 
Відповідно до п.1.1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні (далі – кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 2500 грн.; дата надання кредиту: 15 листопада 2019 року; строк кредиту: 30 днів; валюта кредиту: UAH; стандартна процентна ставка – 2 % в день або 730 % річних.
На виконання вимог п. 2.4. кредитного договору відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти № НОМЕР_1 для перерахування кредитних коштів (ч. 7 кредитного договору).
На підтвердження виконання товариством п. 2.4 кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку ТОВ «Платежі онлайн», відповідно до якої 15 листопада 2019 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 2500 грн. за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , що являється доказом видачі кредитних коштів.
28 жовтня 2021 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28 жовтня 2021 року до договору факторингу №01-28/10/2021, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .
Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 13 січня 2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 9200 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 2500 грн.; прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 6700 грн.
У зв`язку з чим просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №92559 від 15 листопада 2019 року, в сумі 9200 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі - 2500 грн., прострочена заборгованість за процентами в розмірі - 6700 грн., та судовий збір у сумі 2442,40 грн.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2025 року позовні вимоги ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №92559 від 15 листопада 2019 року в розмірі 4000 грн., яка складається з: 2500 грн. – тіло кредиту; 1500 грн. – проценти за користування кредитом. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1053,22 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 – адвокат Калінін С.К. подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що оскаржуване рішення суду в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу прийняте з неправильним застосуванням судом норм процесуального та матеріального права. В іншій частині рішення суду не оскаржується.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, а тому рішення суду є незаконним та необґрунтованим.
Суд помилково не застосував принцип пропорційності стягнення судових витрат за надання професійної правничої (правової) допомоги, як цього вимагає п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. 
Вважає, що пропорційно до задоволених позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «КЕШ ТУ ГОУ» судові витрати за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі в розмірі 2 608,69 грн. (6 000 грн. х 4 000 грн. /9200 грн.). 
У зв`язку з чим просив суд рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2025 року змінити в частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, зменшивши їх розмір з 6000 грн. до 2608,69 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог.

Позивач своїм правом на подачу відзиву не скористався.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу не відповідає вказаним вимогам закону.

09 червня 2025 року представник позивача ТОВ «КЕШ ТУ ГОУ» через систему «Електронний суд» надав заяву про стягнення на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 10500 грн., що підтверджуються Актом про отримання правової допомоги від 03 червня 2025 року та квитанцією про оплату зазначеної правової допомоги від 03 червня 2025 року.
Стягуючи з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. суд першої інстанції виходив з того, справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, обсяг досліджених доказів є невеликим, а тому саме такий розмір витрат є об`єктивним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Водночас суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Судом встановлено, правова допомога позивачеві ТОВ «КЕШ ТУ ГОУ» у цій справі у суді першої інстанції надавалась адвокатом Пархомчуком С.В. на підставі договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року.
З Акту про отримання правової допомоги від 03 червня 2025 року вбачається, що адвокатом надано послуги: зустріч та консультація щодо судового врегулювання кредитної заборгованості в рамках кредитного договору №92559 від 15 листопада 2019 року — 1 година, вартістю — 2000 грн.; складання та подання до суду позовної заяви — 2,5 години, вартістю — 5000 грн.; інші клопотання, заяви до суду, складання процесуальних документів — 1,5 години, вартістю — 3000 грн.; канцелярські витрати на виготовлення копій документів — 500 грн. Всього — 10500 грн.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №75/9215/15-ц вказано, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
В апеляційній скарзі відповідач  ОСОБА_1 заперечувала щодо стягнення з нього на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн.

Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №92559 від 15 листопада 2019 року в розмірі 9200 грн.
Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2025 року позовні вимоги ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» - задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №92559 від 15 листопада 2019 року в розмірі 4000 грн., що становить 44% від заявленої позивачем суми заборгованості.
Таким чином, витрати на на правову допомогу у цій справі, пропорційно задоволеним вимогам, становлять 2640 грн.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, та зміну рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, зменшивши їх розмір з 6000 грн. до 2640 грн.

Відповідно пунктів 3 та 4 частина 1 статі 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Калініна Сергія Костянтиновича — задовольнити частково.
Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2025 року у справі №191/2194/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості:
— змінити в частині  стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» витрат на правову допомогу, зменшивши їх розмірі з 6000 грн. до 2640 грн. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 20 квітня 2026 року.

Судді: