П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2026 року 	 	справа 200/4008/23	

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
головуючий суддя Суховаров А.В. 
судді Ясенова Т.І., Головко О.В., 
розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 (суддя Турлакова Н.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про виплату додаткової винагороди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24.07.2023 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить: визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000 гривень, у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 01.10.2022 по 31.12.2022 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з рахуванням фактично виплачених сум; зобов`язати нарахувати та виплатити збільшену додаткову грошову винагороду, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000 гривень у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 01.10.2022 по 31.12.2022 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням фактично виплачених сум. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23.10.2023 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2024 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23.10.2023 залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 23.09.2024 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23.10.2023 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2024 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.
Розпорядженням Голови Донецького окружного адміністративного суду №41р/І-г від 08.11.2024 справу передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2024 справу прийнято до провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Залучено в якості другого відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 позов задоволений: визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, у збільшеному до 100000 гривень розмірі за період з 01.10.2022 по 31.12.2022; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 гривень за період з 01.10.2022 по 31.12.2022, пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, з урахуванням раніше виплачених сум. 
В апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що у довідці відсутнє посилання на документи, які підтверджують як безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або заходах, так і кількість днів такої участі. Довідка надана з порушенням вимог її оформлення і не відповідає вимогам наказу 392-АГ. Обов`язок оформлення документів визначених пунктами 4, 5, 11 наказу №392-АГ які є підставою для нарахування і виплати коштів покладено на начальників органів Держприкордонслужби (командирів військових частин), який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі, що підтверджується довідкою, за формою, наведеною у додатку 1, додатку 2 до наказу №392-АГ. Крім того, у разі надання командиром до якого був відряджений позивач документів для нарахування і виплати підвищеної грошової винагороди відрядженим військовослужбовцям до Військової частини НОМЕР_1 за встановленою формою визначеною наказом №392-АГ, але командир до якого був відряджений позивач не надав НОМЕР_3 прикордонному загону (Військова частина НОМЕР_1 ) підтверджуючі документи для виплати підвищеної грошової винагороди відрядженим військовослужбовцям. 
Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:
ОСОБА_1 проходив військову службу в НОМЕР_3 прикордонному загоні Держприкордонслужби України (Військова частина НОМЕР_1 ).
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 №12/4191 від 03.10.2023 позивач вибув у службове відрядження на ділянку НОМЕР_4 прикордонного загону на підставі розпорядження Адміністрації Держприкордонслужби України №(гриф)/25-2075-Е від 16.09.2022. Також у довідці зазначено, що у період з 13.12.2022 по 19.12.2022 позивач перебував у відпустці. Військовослужбовець 09.01.2023 прибув зі службового відрядження до НОМЕР_3 прикордонного загону.
Листом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону №21-2199-23 від 17.03.2023, повідомлено що ОСОБА_1 не вносили до наказу про збільшення розміру виплати додаткової грошової винагороди до 100000 гривень за період перебування у відрядженні на ділянці НОМЕР_4 прикордонного загону.
Згідно довідки №22/64-23 від 03.01.2023 сержант ОСОБА_1 брав безпосередню участі у бойових діях з 20.12.2022 по 31.12.2022.
Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до частини 1, 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України №64 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Статтею 16 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності. Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» основними функціями Державної прикордонної служби України зокрема є: охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; охорона суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні та контроль за реалізацією прав і виконанням зобов`язань у цій зоні інших держав, українських та іноземних юридичних і фізичних осіб, міжнародних організацій; ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України «Про розвідувальні органи України» та «Про оперативно-розшукову діяльність»; участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом, а також припинення діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), організованих груп та злочинних організацій, що порушили порядок перетинання державного кордону України; координація діяльності військових формувань та відповідних правоохоронних органів, пов`язаної із захистом державного кордону України та пропуску до тимчасово окупованої території і з неї, а також діяльності державних органів, що здійснюють різні види контролю при перетинанні державного кордону України та пропуску до тимчасово окупованої території і з неї або беруть участь у забезпеченні режиму державного кордону, прикордонного режиму і режиму в пунктах пропуску через державний кордон України та в контрольних пунктах в`їзду - виїзду. 
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» виконання зазначених у частині першій цієї статті функцій є оперативно-службовою діяльністю Державної прикордонної служби України. 
Частиною першою статті 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» визначено, що Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення і має таку загальну структуру: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; Морська охорона, яка складається із загонів морської охорони; органи охорони державного кордону - прикордонні загони, окремі контрольно-пропускні пункти, авіаційні частини; розвідувальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону. 
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються: участь у взаємодії із Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями у відбитті вторгнення або нападу на територію України збройних сил іншої держави або групи держав; участь у виконанні заходів територіальної оборони, а також заходів, спрямованих на додержання правового режиму воєнного і надзвичайного стану.
Отже, відповідач входить до структури Державної прикордонної служби України, а тому починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року здійснює передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.
Частиною 1 статті 12 Закону України «Про оборону України» визначено, що участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.
На виконання Указів Президента України №64 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №168.
Пунктом 1 постанови КМУ №168 (в редакції чинній у період з 01.09.2022 по 20.01.2023) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах (абзац перший).
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Отже, виплата додаткової винагороди в розмірі до 100000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, виплачується, зокрема, військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та перебувають під час такої участі у бойових діях чи здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Згідно із пунктом 2-1 Постанови №168 (в редакції чинній у період з 24.02.2022 по 20.01.2023) установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Пунктом 1 Постанови КМУ №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Пунктом 2-1 Постанови КМУ №168 визначено, що порядок і умови виплат додаткової винагороди, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Ключовим питанням, щодо якого виник спір, є наявність підстав для виплати позивачу як військовослужбовцю Держприкордонслужби збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови КМУ №168, у розмірі до 100000 гривень за період з01.10.2022 по 31.12.2022 (у період відрядження).
Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постановах від 21.12.2023 у справі №200/193/23, від 21.03.2024 у справі №560/3159/23, від 22.11.2023 у справі №520/690/23, від 05.06.2024 у справі №200/660/23, від 05.08.2024 у справі №200/4100/23 та інших, Судом сформовано правовий висновок щодо застосування Постанови КМУ №168, пунктів 1, 2-1 Переліку №309, Інструкції №188 та наказів №392-АГ, №628-АГ.
У вказаних рішеннях зазначено, що встановлена Постановою КМУ №168 додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень на місяць є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Держприкордонслужби, що виплачується їм на період дії воєнного стану та підлягає збільшенню до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Верховний Суд у постанові від 05.06.2024 у справі №200/660/23 зазначив, що реалізуючи вимоги Постанови КМУ №168, зокрема, керуючись пунктом 2-1 цієї постанови 30.07.2022 Адміністрація Держприкордонслужби видала наказ №392/0/81-22-АГ, що набрав чинності 01.08.2022. Цей наказ визначає вичерпний перелік бойових дій і заходів, участь у яких дає право на додаткову винагороду до 100000 гривень. Пункт 2 наказу встановлює перелік бойових дій і заходів, виконання яких у відповідні дні давало військовослужбовцю право на збільшення додаткової винагороди пропорційно часу участі у розрахунку на місяць, зокрема: виконання завдань на окупованих територіях; пошук і знешкодження ДРГ, незаконних збройних формувань; бойові дії в районах ведення бойових дій, повітряні бої, захист об`єктів; відбиття нападів, оборона і наступ на лінії зіткнення.
Пункт 4 наказу передбачає, що підтвердження участі військовослужбовців здійснюється на основі бойових наказів, журналів бойових дій та рапортів командирів. Пункт 5 уточнює, що для відряджених військових також потрібна додаткова довідка (про безпосередню участь у бойових діях або відповідних заходах) начальника органу Держприкордонслужби, який веде бойові дії, із зазначенням періоду (кількості днів) та термінів безпосередньої участі, відомостей про підтверджуючі документи такої, у таких довідках.
Також Верховний Суд зазначив, що з 01.12.2022 введений в дію наказ Адміністрації Держприкордонслужби №628/0/81-22-АГ від 09.12.2022 «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168», в якому дещо змінений перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 Постанови КМУ №168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, у тому числі відряджених, у таких бойових діях або заходах.
Верховний Суд у постанові від 05.08.2024 у справі №200/4100/23 вказав, що для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у збільшеному до 100000 гривень розмірі, їхня безпосередня участь у бойових діях та заходах повинна бути підтвердженою документально, про що свідчить зміст наказів Адміністрації Держприкордонслужби №392-/0/81-22-АГ від 30.07.2022 та №628/0/81-22-АГ від 09.12.2022. 
Документальне підтвердження такої участі здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у наступних документах: 1) бойовому наказі (бойовому розпорядженні); 2) журналі бойових дій (службово-бойових дій, вахтовому, навігаційно-вахтовому, навігаційному журналі), журналі ведення оперативної обстановки, бойовому донесенні (підсумковому, терміновому, позатерміновому) або постовій відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад; 3) рапорті (донесенні) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах. Також Суд виснував, що перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій саме по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000 гривень на місяць, передбаченої Постановою КМУ №168. Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні Постанови КМУ №168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та підтвердження цих обставин указаними документами.
Верховний Суд у постанові від 21.12.2023 у справі №200/193/23 розглядав питання застосовності наказів Адміністрації Держприкордонслужби №392-/0/81-22-АГ від 30.07.2022, №628/0/81-22-АГ від 09.12.2022 та Інструкції №188 у контексті визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби, передбаченої Постановою КМУ №168. У цій постанові Верховний Суд підтвердив застосування цих наказів у спірний період, дійшовши висновку, що накази №392/0/81-22-АГ від 30.07.2022 та №628/0/81-22-АГ від 09.12.2022 є єдиним механізмом реалізації Постанови КМУ №168 щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби.
Також Верховний Суд зазначив, що без цих наказів облік та виплата винагороди не здійснювалась, що могло б призвести до повернення вже виплачених коштів. У зазначеній постанові Верховним Судом вказано на помилкове застосування положень Інструкції №188 для визначення виплат за Постановою КМУ №168 на період воєнного стану, оскільки ця інструкція регулювала виплати за участь у заходах з національної безпеки та оборони.
При цьому, Верховний Суд у справі №200/216/23 від 26.06.2024 висловив позицію, за якою: Інструкція №188 не може застосовуватися до правовідносин, які стосуються додаткової винагороди, виплата якої встановлена Постановою КМУ №168 і пов`язана з дією воєнного стану; водночас накази Адміністрації Держприкордонслужби №392/0/81-22-АГ від 30.07.2022 та №628/0/81-22-АГ від 09.12.2022, позаяк встановлюють порядок і умови виплат, які передбачені Постановою КМУ №168, можуть застосовуватися до правовідносин, які виникають у зв`язку із застосуванням/реалізацією приписів пункту 1 цієї Постанови.
Спірний період з 01.10.2022 по 31.12.2022 згідно із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.06.2024 у справі №200/660/23, наказ №392/0/81-22-АГ визначає вичерпний перелік бойових дій і заходів, участь у яких дає право на додаткову винагороду до 100000 гривень. Пункт 4 наказу №392/0/81-22-АГ передбачає, що підтвердження участі військовослужбовців (у бойових діях і заходах) здійснюється на основі бойових наказів, журналів бойових дій та рапортів командирів. Пункт 5 уточнює, що для відряджених військових також потрібна додаткова довідка (про безпосередню участь у бойових діях або відповідних заходах) начальника органу Держприкордонслужби, який веде бойові дії, із зазначенням періоду (кількості днів) та термінів безпосередньої участі, відомостей про підтверджуючі документи такої, у таких довідках.
Отже, практика Верховного Суду є сталою і полягає в тому, що виплата додаткової винагороди у (збільшеному) розмірі до 100000 гривень обумовлена участю у бойових діях або заходах, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення/здійснення та підтвердження цих обставин указаними документами.
Оскільки питання застосування пунктів 1, 2-1 Постанови КМУ №168, Переліку №309, Інструкції №188 та наказів №392-АГ та №628-АГ у подібних правовідносинах вже вирішено Верховним Судом, то під час розгляду цієї справи підлягають врахуванню їх висновки.
Як встановлено судом першої інстанції, позивач у спірний період перебував у службовому відрядженні та оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_1 (Військова частина НОМЕР_2 ).
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач брав участь у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районі ведення бойових дій у спірний період, що підтверджується витягами з рапортів заступника начальника загону - коменданта 1 комендатури швидкого реагування НОМЕР_3 прикордонного загону підполковника ОСОБА_2 , витягів з журналу службово-бойових дій прикордонної комендатури швидкого реагування №1 НОМЕР_3 прикордонного загону, рапортів заступника начальника загону-коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування №1 від 18.11.2022 та від 01.12.2022. Згідно довідки про військовослужбовців Військової часини НОМЕР_1 , які брали участь у бойових діях або заходах за грудень 2022 року у складі військової частини НОМЕР_2 (№22/64-23-вих. від 03.01.2023), сержант ОСОБА_1 , період безпосередньої участі - з 20.12.2022 по 31.12.2022.
З урахуванням викладеного, порушення порядку передання документів, рапортів та іншої інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність права у позивача на таку винагороду.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 28.05.2024 у справі №120/5170/23, від 08.08.2024 у справі №280/2754/23.
Матеріали справи не містять будь-яких доказів, щодо виконання позивачем інших завдань в спірний період, які не пов`язанні із бойовими діями або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії.
Позивач перебував у службовому відрядженні та оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_1 , а відтак повинен був володіти інформацією щодо участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів або надати суду протилежну інформацію з відповідними доказами.
У постанові від 05.06.2024 у справі №200/660/23 Верховний Суд вирішив, що порушення порядку передання документів між військовими частинами не впливає на право позивача на отримання винагороди за участь у бойових діях або заходах з національної безпеки. Суд зазначив, що участь військовослужбовців підтверджується сукупністю документів (згідно з пунктом 4 наказу №392-АГ), серед яких бойові накази, журнали бойових дій, рапорти командирів та інші офіційні документи, і цей перелік не змінився після введення в дію наказу від 01.12.2022 628-АГ.
Відповідачами не надано доказів на спростування інформації щодо участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, зокрема, які саме завдання виконував позивач та на підставі, яких наказів упродовж всього спірного періоду та чим це підтверджується.
Також, не спростовано отримання довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №3949 від 08.01.2023 про безпосередню участь позивача в бойових діях або для забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області та копії рапортів заступника начальника загону - коменданта 1 комендатури швидкого реагування НОМЕР_3 прикордонного загону.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що направлення таких довідок є елементом процедури виплати додаткової винагороди, тоді як право позивача на отримання спірних сум підтверджується не спростованим фактом безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачу протиправно не нараховувалась додаткова винагорода, передбачена Постановою КМУ №168 у збільшеному розмірі, наявні у справі документи підтверджують право позивача на отримання у вказаний ним період з 01.10.2022 по 31.12.2022 збільшеної до 100000 гривень додаткової винагороди пропорційно кількості діб проходження служби та виконання завдань. 
З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 – без змін.

Постанова набирає законної сили з 14.04.2026 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя А.В. Суховаров 

судді Т.І. Ясенова 

судді О.В. Головко