Справа № 161/24721/25 
Провадження № 2/161/867/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області 
в складі: головуючого - судді Філюк Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Романюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет"  Гедзь О.В. звернулася до суду з позовною заявою, поданою через систему "електронний суд" до відповідача  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за договором позики.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.05.2021 року між ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 75775677, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 1 470 грн., на строк 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99%, які останній зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ними. Відповідач в неналежний спосіб виконував взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договором позики у загальному розмірі 4 980 грн.., з яких: 1 470 грн. - основний борг; 3 510 грн. - нараховані проценти. 
26.10.2021 р. ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 75775677 від 20.05.2021 року.
У свою чергу, 03.04.2023 року на підставі Договору факторингу № 030423-ФК, укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» та ТзОВ «Фінпром Маркет», позивач набув права майнової вимоги за договором позики № 75775677 від 20.05.2021 року.Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТзОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 4 980 грн., з яких 1 470 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 510 грн. сума заборгованості за відсотками. 
На підставі викладеного, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінпром Маркет» суму заборгованості за договором позики № 75775677 в розмірі 4 980 грн.., а також понесені судові витрати по справі, з яких: 2422,40 грн. судовий збір, 4 500 грн. витрати на правничу допомогу.
Ухвалою від 04 грудня 2025 року відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.
Станом на 25 лютого 2026 відзив на позов від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов.
В судове засідання представник позивача не з`явився, 27 січня 2026 року від представника позивача Ткаченко Ю.О. надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, вказує, що не заперечує щодо постановлення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв, клопотань на адресу суду від відповідача не надходило. Встановлено, що копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з доданими документами надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. 
Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд.
Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу.
Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього.
Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду.
Зважаючи на те, що судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача  про розгляд справи, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті.
Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити її правову позицію щодо предмета спору.
Відтак, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, суд висновує, що відповідач вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що 20.05.2021 року між ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 75775677, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 1 470 грн. строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису TowT8EUGm3).
Згідно з довідкою про ідентифікацію, відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з яким укладено договір № 75775677 від 20.05.2021 року., ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора). Одноразовий ідентифікатор: TowT8EUGm3. Час відправки ідентифікатора позичальнику: 20.05.2021 15:55:00. Електронна пошта, на яку направлено ідентифікатор: ІНФОРМАЦІЯ_1.Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе відповідні зобов`язання.
26.10.2021 р. ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 75775677 від 20.05.2021 року.
У свою чергу, 03.04.2023 року на підставі Договору факторингу № 030423-ФК, укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» та ТзОВ «Фінпром Маркет», позивач набув права майнової вимоги за договором позики № 75775677 від 20.05.2021 року.
Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТзОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 4 980 грн., з яких 1 470 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 510 грн. сума заборгованості за відсотками. 
Із долученого до матеріалів справи розрахунку слідує, що розмір заборгованості позичальника за договором позики № 75775677 від 20.05.2021 року становить 4 980 грн., з яких 1 470 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 510 грн. сума заборгованості за відсотками. Здійснений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався та не спростований.
Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», відповідно до якого вимоги позову щодо розміру заборгованості є доведеними у разі, коли стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість не погашає.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).
При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договорами.
Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання по кредитному договору за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права ТзОВ «Фінпром Маркет», як правонаступника ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів»».
Таким чином, із  ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінпром Маркет» підлягає стягненню заборгованість за договором позики № 75775677 від 20.05.2021 року в розмірі 4 980 грн.
Відповідно до положень ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем до позову додано: Договір про надання правової допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025 року, укладений між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТзОВ «Фінпром Маркет» та витяг з акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги від 25.08.2025 року згідно з яким загальна вартість наданих послуг в межах даного судового провадження становить 4500 грн. та така складається із: вивчення документів - 500 грн. та підготовки позовної заяви - 4000 грн.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
ЄСПЛ наголошує на необхідності об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність).
Суд керується тим, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).
Отже, суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними.
Розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній малозначній справі не є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих ним послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають становити 3 000 грн, які слід стягнути з відповідача.
Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.
За наведених обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн. понесених витрат на правничу допомогу та 2422,40 грн. судового збору.
На підставі ст.ст. 509, 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 77, 81, 137, 141, 247, 259, 263-268, 280, 352, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" заборгованість в розмірі 4 980 (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят) гривень. 
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 копійок судового збору та 3 000 ( три тисячі) гривень витрат на правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», адреса місцезнаходження: Київська обл., м. Ірпінь, вул. М. Стельмаха, 9-А, код ЄДРПОУ: 43311346.

Відповідач:  ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Дата складення повного тексту заочного рішення 02 березня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду 
Волинської області        Т.М. Філюк