справа № 952/23/26 
провадження № 1-кп/952/57/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13.02.2026 Зачепилівський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора – ОСОБА_3 , 
обвинуваченого – ОСОБА_4 , 
захисника – ОСОБА_5 , 
потерпілої – ОСОБА_6 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-ще Зачепилівка Харківської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12025221090001083 від 17.11.2025 за обвинуваченням: 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, не має повної вищої освіти, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -

в скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 17.11.2025, близько 12.00 год., перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де у останнього виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами раніше знайомої ОСОБА_6 . 
Після чого, з метою реалізації свого злочинного умислу, взяв за місцем свого мешкання кухонний ніж та направився до місця проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 . Прийшовши до домоволодіння за вказаною адресою, ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами потерпілої, зайшов на територію домоволодіння та відчинив вхідні двері до житлового будинку, після чого проник до його середини , де на той час перебувала ОСОБА_6 . 
Далі, перебуваючи у коридорі житлового будинку, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого прямого умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами потерпілої, маючи корисливий мотив та мету збагачення, розуміючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, тримаючи ніж у лівій руці, тим самим виражаючи погрозу застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, почав вимагати у ОСОБА_6 надати йому грошові кошти. 
Почувши вказану протиправну вимогу ОСОБА_4 та побачивши у лівій руці останнього ніж, ОСОБА_6 спробувала залишити будинок, але ОСОБА_7 зачинив вхідні двері до будинку та повторно висловив вимогу потерплій щодо надання йому грошових коштів, продовжуючи тримати в лівій руці ніж. 
В подальшому ОСОБА_6 , розуміючи протиправність дій ОСОБА_4 , сприймаючи поведінку останнього як загрозу для власного життя та здоров`я, втекла з коридора до спальної кімнати будинку, де зачинила за собою двері, та зателефонувавши до свого чоловіка ОСОБА_8 повідомила йому про те, що до будинку зайшов ОСОБА_4 з ножем та вимагає у неї грошові кошти. Під час телефонної розмови потерпілої з чоловіком, ОСОБА_4 намагався відчинити двері до спальної кімнати, де перебувала потерпіла, але почувши розмову потерпілої зі своїм чоловіком, ОСОБА_4 почав виходити з будинку. При цьому, залишаючи будинок, ОСОБА_4 побачив на підвіконні коридору, в якому він перебував, три пачки цигарок « Marlboro Red з фільтром», після чого взяв одну пачку вищевказаної марки цигарок та залишив місце вчинення злочину. 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що дійсно, 17.11.2025 року, близько о 12.00 год., він взяв за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , кухонний ніж та направився до місця проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 . Зайшовши на територію домоволодіння ОСОБА_6 відчинив вхідні двері до житлового будинку, зайшов в середину будинку, де помітив ОСОБА_6 , яка перебувала в коридорі житлового будинку та тримаючи ніж у лівій руці, почав вимагати у неї грошові кошти. Але ОСОБА_6 вибігла з коридора до спальної кімнати будинку та зачинила за собою двері. Почувши, що вона розмовляє зі своїм чоловіком по телефону він вийшов з житлового будинку взявши одну пачку сигарет « Marlboro Red з фільтром» яка лежала на підвіконні коридору. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати.
Показання ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, а тому суд вважає ці показання достовірними та такими, що знайшли підтвердження в судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що обвинуваченого пробачила, просила суворо не карати. 
Не зважаючи на визнання своєї вини, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України, повністю підтверджується безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненому злочину від 17 листопада 2025 року; 
- протоколом огляду місця події від 17.11.2025 року згідно якого огляд проводився в домоволодінні потерпілої ОСОБА_6 розташованого за адресою : АДРЕСА_1 ; 
- протоколом огляду місця події від 17.11.2025 року згідно якого огляд проводився в домоволодінні обвинуваченого ОСОБА_4 розташованого за адресою : АДРЕСА_1 ;
- постановами про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 18.11.2025 року ;
- ухвалою слідчого судді Берестинського районного суду Харківської області ОСОБА_9 , від 18.11.2025 року про надання дозволу на проведення огляду в рамках кримінального провадження домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав належить ОСОБА_10 , за місцем проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 
- ухвалою слідчого судді Берестинського районного суду Харківської області ОСОБА_9 , від 18.11.2025 року про надання дозволу на проведення огляду в рамках кримінального провадження домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , належного на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
- висновком судово – психіатричного експерта № 752 від 01.12.2025 року згідно якого ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану ОСОБА_4 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 у період часу, якому відповідає кримінальне правопорушення, перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання поза тимчасового розладу психічної діяльності та міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_4 відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого вони зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, поєднаний з проникненням у житло (розбою), вчиненому в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали. 
У відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття. Крім того відповідно до ч.2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визначити такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті, тому суд при призначені покарання вважає за можливе обставин, які пом`якшують покарання слід визначити відсутність тяжких наслідків та думку потерпілої ОСОБА_6 , яка прийняла вибачення обвинуваченого ОСОБА_4 та просила знизити строк покарання. 
Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд не вбачає.
Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує інформацію про його стан здоров`я, який на обліках у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться та за допомогою до них не звертався, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання за яким характеризується посередньо, однак вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину. Враховується судом при призначенні покарання і думка потерпілої ОСОБА_6 яка пробачила обвинуваченого ОСОБА_4 і просила сурово не карати. 
З урахуванням наведеного, враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків, а також приймаючи до уваги те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, другорядну роль кари як мети покарання, поведінку обвинуваченого, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду даного кримінального провадження, те, що він визнав вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, дав критичну оцінку своїм діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, усвідомлюючи свою вину, зробивши належні висновки, що свідчить про його щире каяття.
На переконання суду, з урахуванням особи обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, наявність декількох пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку, що конкретні обставини кримінального провадження та наведені вище дані про особу обвинуваченого дають підстави вважати, що передбачена ч.4 ст.187 КК України навіть найнижча межа покарання у вигляді 8 років позбавлення волі за конкретних, вказаних вище обставин, буде надмірною та такою, що не відповідатиме меті кримінального покарання, передбаченого ч.2 ст.50 КК України та не сприятиме виправленню обвинуваченого ОСОБА_4 та запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до обґрунтованого висновку, що достатнім та справедливим покаранням обвинуваченого ОСОБА_7 , що забезпечить його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання за ч.4 ст.187 КК України, із застосуванням ст.69 КК України до основного покарання, а саме нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.187 КК України, у виді позбавлення волі.

Разом з тим, застосовуючи ст.69 КК України до основного покарання, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, суд вважає необхідним та достатнім знизити його до 4 років позбавлення волі, враховуючи, що санкція зазначеної частини статті передбачає покарання від 8 до 15 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. За таких обставин, достатніх підстав для застосування ч.1 ст.75 КК України судом не встановлено. 
Також суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 додаткове покарання, передбачене санкцією ч.4 ст.187 КК України, у виді конфіскації майна.
На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 нових правопорушень та відповідатиме вимогам ст.50 КК України.
На час ухвалення вироку до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
З огляду на призначене покарання, з метою уникнення ризиків ухилення обвинуваченого від відбування покарання, а також вчинення інших кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до моменту набрання вироком законної сили.
Арешт на майно, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Берестинського районного суду Харківської області від 20.11.2025, а саме на ніж з коричневою ручкою та довжиною леза 18 см., змив на ватну палочку з верхньої ручки дверей коричневого кольору, пачку цигарок "Мальборо" червоного кольору, в середині якої знаходяться три сигарети необхідно скасувати.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Розмір витрат на залучення експертів відсутній.
Матеріальна шкода не заподіяна. 
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 50, 66, 67,69, 395 КК України, ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України і призначити йому покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, тобто з 17.11.2025.

Арешт на майно, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Берестинського районного суду Харківської області від 20.11.2025, а саме на ніж з коричневою ручкою та довжиною леза 18 см., змив на ватну палочку з верхньої ручки дверей коричневого кольору, пачку цигарок "Мальборо" червоного кольору,в середині якої знаходяться три сигарети, які було вилучено в ході проведення огляду місця події від 17.11.2025 - скасувати.

Речові докази:
- ніж з коричневою ручкою та довжиною леза 18 см., змив на ватну палочку з верхньої ручки дверей коричневого кольору, які знаходиться в камері зберігання речових доказів СПД №1 Берестинського РВП ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили – знищити; пачку цигарок « Marlboro Red з фільтром», яка знаходиться в камері зберігання речових доказів СПД №1 Берестинського РВП ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили – повернути законному власнику. 

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Зачепилівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1