МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2026 р.  	№ 400/10921/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008 	

про	визнання протиправним та скасування рішення від 01.10.2025, зобов`язання вчинити певні дії,	

ВСТАНОВИВ:
До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна ОСОБА_1 (далі — позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі – відповідач) з вимогами:
визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 01.10.2025 про відмову в перерахунку пенсії;
зобов`язати відповідача з урахуванням висновків суду у справі здійснити перерахунок пенсії з 24.09.2025 у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 16.03.2021 позивачці призначена пенсія за віком на пільгових умовах, згідно п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". 24.09.2025 позивачка звернулась до Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, згідно абз. 4 ч. 4 ст. ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» оскільки має більше 7,5 років пільгового стажу роботи за списком № 1 в умовах зайнятості повний робочий день, що є достатнім для встановлення пенсії згідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, рішенням відповідача від 01.10.2025 відмовлено в перерахунку пенсії згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у зв`язку з тим, що після попереднього перерахунку пенсії не набуто 24 місяці страхового стажу. Позивачка вважає це рішення протиправним, оскільки ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» запроваджені додаткові соціальні пільги пенсіонерам-шахтарям, а саме мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Позивачка стверджує, що відповідає вищенаведеним умовам для отримання пільги. А отже, позивачка вважає, що має право на пенсію у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, згідно приписів ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», натомість відповідач це право порушив.
Ухвалою суду від 14.10.2025, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України.
Відповідач проти позову заперечив, у відзиві, який надійшов до суду 29.10.2025, послався на пункт 4 Порядку № 442, яким передбачено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. Крім того, відповідач зазначив, що позивачу в автоматичному режимі проведено перерахунок пенсії згідно частини 4 статті 42 Закону №1058-IV з 01.04.2024 з урахуванням стажу по 30.04.2022. Отже, станом на дату звернення за перерахунком пенсії 24.09.2025 заявниця не набула права на відповідний перерахунок, так як звернулася раніше ніж через два роки після проведення перерахунку в автоматичному режимі та за даними персоніфікованого обліку страховий стаж набутий після перерахунку пенсії становить менше ніж 24 місяці.
Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались.
З огляду на заявлені позивачем вимоги, справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами у заявах по суті справи, позивачка ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Донецькій області та з 16.03.2021 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
24.09.2025 позивачка звернулась з заявою до Пенсійного фонду України в Київській області про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058. 
Позивачка стверджує, що до заяви додано, серед іншого, заяву-уточнюючу, в якій вона просить під час розгляду заяви від 24.09.2025 здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Відповідач це твердження не спростував.
З урахуванням Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (далі Порядок № 22-1), органом, що приймав рішення за заявою позивача, визначено відповідача - ГУ ПФУ у Миколаївській області.
Рішенням відповідача від 01.10.2025 № 059950005343 у перерахунку пенсії відмовлено.
Рішення мотивоване тим, що у відповідності до п.4 ст.42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІУ після попереднього перерахунку пенсії , який відбувся в автоматичному режимі 01.04.2024, не набуто 24 місяці страхового стажу .
Не погоджуючись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 05665005343 від 01.10.2025 про відмову в перерахунку пенсії, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Отже, спірним у даній справі є питання щодо перерахунку пенсії позивачки відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунок і виплата пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-IV, який набув чинності з 01.01.2004 року.
Відповідно до пункту 2 розділу XV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників визначає стаття 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з абзацом 10 частини третьої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.
16.09.2008 року набув чинності Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI, який спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально - побутових проблем шахтарів.
Статтею 1 цього Закону визначено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Стаття 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначає особливості пенсійного забезпечення, а саме передбачає, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Верховним Судом у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 345/1982/17 зазначено, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі з урахуванням понаднормового стажу, передбаченого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці») така пенсія буде меншою ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
У постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі № 345/763/17 зазначено, що статтею 8 Закону № 345-VI передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. При цьому розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону № 1058-IV і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені цим Законом.
Верховним Судом у постановах від 20 листопада 2018 року у справі № 345/4616/16, від 06 лютого 2019 року у справі № 345/4570/16-а, від 11 липня 2019 року у справі № 345/3954/16-а, від 05 грудня 2019 року у справі № 345/4462/16-а викладено правовий висновок, що статтю 1 Закону № 345-VI слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.
Таким чином, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та встановлені цими законами пільги, належать працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день при наявності стажу на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 16.03.2021 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», враховуючи страховий стаж 28 роки 04 місяці 09 дні, у т.ч. стаж роботи за Списком № 1 16 років 09 місяців 04 дні.
Отже, пільговий стаж позивачки за Списком № 1 дорівнює 16 років 09 місяців 04 дні.
При цьому, суд зазначає, що питання щодо наявності у позивачки стажу за Списком № 1 не є предметом доказування у даній справі. Під час призначення пенсії за віком на пільгових умовах органом ПФУ визнано стаж роботи позивачки за Списком № 1.
Суд погоджується з доводами позивачки стосовно того, що факт призначення їй пенсії на підставі п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" означає, що на момент її призначення були додержані усі встановлені цим Законом умови, у т.ч. наявність пільгового стажу.
Отже, позивачка, з урахуванням наявного пільгового стажу більше 7,5 років за Списком № 1, дійсно має право на отримання пенсії з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Що стосується мотивів відмови відповідача у перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що після попереднього перерахунку пенсії не набуто 24 місяці страхового стажу.
У спірному рішенні відповідач зазначив, що попередній перерахунок по стажу та заробітної плати було проведено в автоматичному режимі 01.04.2024, стаж та заробітна плата враховано по 30.04.2022. Наступний перерахунок пенсії по стажу, підтвердженому сплатою страхових внесків до Пенсійного фонду, можливо зробити не раніше ніж через 24 місяці після попереднього перерахунку.
Надаючи оцінку наведеному суд зазначає наступне.
Як встановлено судом, позивачка вийшла на пенсію, як працюючий пенсіонер.
Стаття 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентує питання індексації та перерахунку пенсій.
Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Дія цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення", та які не досягли віку, встановленого статтею 26 цього Закону.
Аналіз наведених норм свідчить, що для пенсіонера, який набув стажу для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
При цьому, абз. 3 частини першої статті 28 Закону №1058 передбачає саме встановлення мінімального розміру пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".
Таким чином, позивачка має право на перерахунок пенсії на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) її пенсії.
Також, у відзиві відповідач послався на норми, які регулюють порядок підтвердження стажу. 
Однак суд відхиляє це посилання як таке, що не має значення по суті даної справи, оскільки, як вже зазначено вище, під час призначення пенсії за віком на пільгових умовах органом ПФУ визнано стаж роботи позивачки за Списком № 1 16 років 09 місяців 04 дні.
На підстав викладеного суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 № 056650005343 від 01.10.2025.
Вирішуючи питання про спосіб захисту порушеного права суд зазначає таке.
Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2); визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3); визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4); інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Оскільки в силу частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV передбачено обов`язок органу Пенсійного фонду щодо прийняття відповідного рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунок) пенсії, суд вважає, що територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (перерахунку) пенсії. Отже, зазначене питання віднесено до дискреційних повноважень територіального органу Пенсійного фонду.
Водночас, в силу приписів ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Враховуючи наявність у позивача пільгового стажу для перерахунку пенсії згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з метою повного та всебічного захисту прав позивачки, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 24.09.2025 згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Покладання зазначеного обов`язку саме на відповідач, який визначений за принципом екстериторіальності і розглядав заяву про призначення/перерахунок пенсії та прийняв оскаржене рішення про відмову, відповідає приписам пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1, 
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно зі статтею 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов належить задовольнити.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, у відповідності до приписів ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат здійснюється на користь позивача у розмірі 1211,20грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, яким прийнято оскаржуване рішення.
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008 ЄДРПОУ 13844159) задовольнити повністю. 
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 №056650005343 від 01.10.2025.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 24.09.2025 згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008 ЄДРПОУ 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп) грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко