Справа № 296/1941/25	  	Головуючий у 1-й інст. Пилипюк Л. М.	
Категорія 43	  	Доповідач Шалота К.В.	

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2026 року	м. Житомир	

Житомирський апеляційний суд у складі:
судді-доповідача  Шалоти К. В., 
суддів    Коломієць О. С., Талько О. Б.,
за участю секретаря судового засідання Прохорчук Д. В.,
відповідача   ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира від 19 листопада 2025 року, поставлену у складі судді Пилипюк Л. М.,
у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

УСТАНОВИВ:

Коротка історія справи
1.07 травня 2025 року Корольовський районний суд міста Житомира заочним рішенням позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 (далі відповідач) на користь МТСБУ майнове відшкодування в порядку регресу у розмір 66 439 гривень, витрати на встановлення розміру збитку та збір документів у розмірі 2 500 гривень та витрати зі сплати судового збору у сумі 3 028 гривень.
2.24 червня 2025 року відповідач звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із заявою про перегляд вказаного заочного рішення від 07 травня 2025 року.
3.25 червня 2025 року Корольовський районний суд міста Житомира ухвалою вказану заяву відповідача залишив без руху у зв`язку із неподанням доказів сплати судового збору, надав заявнику строк для усунення недоліків заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. 
4.19 вересня 2025 року Корольовський районний суд міста Житомира ухвалою повернув заяву відповідача про перегляд заочного рішення у зв`язку з неусунення недоліків заяви.
5.14 листопада 2025 року відповідач повторно звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із заявою про перегляд заочного рішення цьогосуду від 07 травня 2025 року, в якій просив поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення.
6.Клопотання відповідача про поновлення строку на подання заяви мотивовано тим, що він особисто та його родичі за місцем проживання не отримували ухвалу суду про повернення заяви про перегляд заочного рішення, про таку ухвали суду відповідач дізнався з сайту «Судова влада». Стверджував, що його представник - адвокат Шолодько М.М. з 01 липня по 08 липня 2025 року перебувала за межами міста Житомира, рекомендований лист [яким надсилалась ухвала про залишення заяви відповідача без руху] був отриманий її колегами, які про це не повідомили у зв`язку з чим судовий збір не був сплачений. Також вказував, що є військовослужбовцем за мобілізацією, а тому не міг слідкувати за відомостями на сайті "Судова влада" та контролювати активність дій свого представника, не повинен нести негативні наслідки від халатної бездіяльності його представника та його колег, а вважає, що його права повинні бути відновленні.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції
7.Корольовський районний суд міста Житомира ухвалою від 19 листопада 2025 року відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення цього суду від 07 травня 2025 року та залишив таку без розгляду. 
8.Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та залишаючи заяву про перегляд заочного рішення без розгляду, місцевий суд виходив із того, що ОСОБА_1 пропустив установлений статтею 284 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, а наведені ним причини пропуску строку не є поважними, оскільки не підтверджують існування об`єктивних і непереборних перешкод для своєчасного звернення до суду.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
9.Відповідач ОСОБА_1 з такою ухвалою суду першої інстанції не погодився, у зв`язку із чим звернувся з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, просив її скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
10.Апеляційна скарга мотивована тим, що:
? висновок місцевого суду про неповажність причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення є помилковим, оскільки судом не враховано, що відповідач є військовослужбовцем, проходив службу в умовах воєнного стану, був обмежений у можливості вільно пересуватися, отримувати кореспонденцію та контролювати перебіг провадження;
? на відповідача безпідставно покладено негативні наслідки неналежного виконання його представником своїх процесуальних обов`язків, зокрема неусунення недоліків раніше поданої заяви, несплати судового збору та неналежного інформування про стан справи;
? факт первинного звернення із заявою про перегляд заочного рішення сам по собі не свідчить про відсутність підстав для поновлення строку, оскільки обізнаність про наявність заочного рішення не є тотожною реальній можливості своєчасно усунути недоліки заяви, сплатити судовий збір та належним чином реалізувати процесуальні права;
? при вирішенні питання про поновлення строку судом першої інстанції допущено надмірний процесуальний формалізм, не надано належної оцінки сукупності наведених відповідачем обставин та доказів, а також не враховано практику Верховного Суду та Європейського суду з прав людини щодо забезпечення доступу до правосуддя;
? судом першої інстанції не взято до уваги, що наслідком оскаржуваної ухвали стало відкриття виконавчого провадження, арешт рахунків відповідача, у тому числі рахунку, на який надходить грошове забезпечення військовослужбовця, та фактичне позбавлення його доступу до коштів, що свідчить про непропорційність таких наслідків;
? залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення призвело до порушення права відповідача на доступ до правосуддя та унеможливило перегляд заочного рішення по суті.

Короткий зміст та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
11.МТСБУ отримало копію апеляційної скарги та копію ухвали апеляційного суду про відкриття провадження у справі в електронному вигляді. Відзив від МТСБУ на апеляційну скаргу станом на час апеляційного розгляду справи до апеляційного суду не надходив.
12.Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
13.Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 січня 2026 року визначено склад колегії суддів для апеляційного розгляду справи № 296/1941/25: Шалота К.В. (суддя-доповідач), Коломієць О.С., Талько О.Б.
14.Житомирський апеляційний суд ухвалою від 13 січня 2026 року апеляційну скаргу відповідача залишив без руху та надав відповідачу строк для усунення недоліків скарги. 

15.Житомирський апеляційний суд ухвалою від 03 лютого 2026 року задовольнив клопотання відповідача та поновив йому строк на апеляційне оскарження, відмовив у задоволенні клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу відповідача залишив без руху та надав йому строк для усунення недоліків скарги.
16.Житомирський апеляційний суд ухвалою від 17 лютого 2026 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та встановив строк для подання відзиву.
17.Житомирський апеляційний суд ухвалою від 17 лютого 2026 року призначив справу до апеляційного розгляду в спрощеному позовному проваджені з повідомленням учасників справи.

Короткі позиції учасників справи в апеляційному суді 
18.Відповідач у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
19.Представник МТСБУ у судове засідання не прибув, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання судового виклику в електронний кабінет МТСБУ та вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Неявка представника позивача відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК не перешкоджає розгляду справи. 

Межі апеляційного перегляду
20.Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
21.Відповідно до частини другої та п`ятої статті 263 ЦПК законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
22.Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК).
23.Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Позиція апеляційного суду
24. Заочний розгляд справи є особливою процедурою розгляду та вирішення справи.
25. За змістом частини 1 статті 280 ЦПК заочне рішення може бути ухвалене за одночасної наявності таких умов: належного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, його неявки без поважних причин або без повідомлення причин неявки, неподання відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень позивача проти такого вирішення справи.
26. Заочний розгляд справи є складовою позовного провадження та спрямований на своєчасне й ефективне вирішення спору, водночас частиною 1 статті 284 ЦПК передбачено право відповідача на перегляд заочного рішення тим самим судом за його письмовою заявою.
27. ЦПК передбачає можливість перегляду заочного рішення судом, що його ухвалив за умови дотримання відповідачем установленого порядку і строків звернення з відповідною заявою. 
28. Відповідно до приписів частин 3, 4 статті 284 ЦПК учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
29.Таким чином, законодавець установив процесуальні строки для реалізації права відповідача на перегляд заочного рішення та темпоральні межі здійснення такого права.
30.Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2024 року у справі №756/11081/20 виснувала про те, що оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання такої заяви за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини 2 статті 126 ЦПК.

31.З матеріалів справи вбачається, що 24 червня 2025 року відповідач  ОСОБА_1 вперше звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із заявою про перегляд заочного рішення цього суду від 07 травня 2025 року, однак ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира заяву відповідача було залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення у розмірі 605,60 гривень.
32. Копію вказаної ухвали про залишення заяви без руху отримала представниця заявника - адвокатка Шолодько М. М. рекомендованим повідомленням 02 липня 2025 року.
33. У зв`язку із неусуненням недоліків заяви Корольовський районний суд міста Житомира ухвалою від 19 вересня 2025 року повернув відповідачу заяву про перегляд заочного рішення.
34.Надалі відповідач 14 листопада 2025 року повторно звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із заявою про перегляд заочного рішення цьогосуду від 07 травня 2025 року, в якій просив поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення.
35.Відмовляючи у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та залишаючи відповідну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що наведені відповідачем причини пропуску строку не є поважними.
36.Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
37.Статтею 44 ЦПК закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
38.Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
39. За загальним правилом метою встановлення строків є надання визначеності у реалізації суб`єктами правовідносин своїх прав та обов`язків. З настанням або закінченням відповідного строку пов`язане виникнення, зміна чи припинення правовідносин.
40.Запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду з позовом, заявою, скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності та забезпечення здійснення судових процедур у межах розумних строків.
41.Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. 
42.Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) принцип правової визначеності трактує у контексті дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справи «Рябих проти Росії», пункти 51, 52, «Брумареску проти Румунії», пункт 61).
43.Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала від 14 жовтня 2003 року).
44.Поважними причинами пропуску строку є ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.
45.Встановлені судом обставини у справі, яка переглядається вказують на те, що відповідач ОСОБА_1 був обізнаний як про наявність заочного рішення, так і про процесуальний порядок його перегляду, оскільки після отримання копії такого заочного рішення (03 червня 2025 року) вже реалізував право на звернення до суду із заявою про перегляд такого рішення.

46.Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що сам по собі факт первинного звернення із заявою про перегляд заочного рішення не свідчить про відсутність підстав для поновлення строку, оскільки у цій справі юридичне значення має не лише факт подання заяви про перегляд заочного рішення вперше (24 червня 2025 року), а й належне вчинення відповідачем подальших процесуальних дій, необхідних для її розгляду, зокрема усунення недоліків поданої заяви та сплати судового збору у наданий судом строк.
47.Так, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги, що у період з 24 червня 2025 року (дати подання заяви) до 14 листопада 2025 року відповідач та його представник - адвокат Шолодько М.М. не вживали належних заходів для з`ясування стану розгляду поданої заяви, усунення її недоліків та контролю за перебігом відомого їм судового провадження.
48.Апеляційний суд відхиляє доводи відповідача про те, що рекомендований лист, яким надсилалась ухвала про залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без руху був отриманий не його представником ОСОБА_2 , а іншою особою, оскільки відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №0610265298411 вбачається, що вказаний лист отримала особисто ОСОБА_3 02 липня 2025 року (а.с. 95).
49.Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що посилання відповідача на перебування його представника ОСОБА_2 у період з 01 липня по 08 липня 2025 року за межами міста Житомира не підтверджені належними та допустимими доказами. При цьому суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що 04 липня 2025 року адвокат Шолодько М. М. брала участь у судовому засіданні в місті Житомирі в іншій справі.
50.Також не спростовує правильності висновку місцевого суду й посилання відповідача на проходження ним військової служби, оскільки, як зазначав сам відповідач, з 09 серпня 2025 року він проходив службу в місті Житомирі, а тому об`єктивних перешкод для контролю за перебігом ініційованого ним провадження щодо перегляду заочного рішення не встановлено.
51.Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що на відповідача безпідставно покладено негативні наслідки неналежного виконання його представником своїх професійних обов`язків, оскільки після укладення договору про надання правничої допомоги та надання адвокату відповідних повноважень, процесуальні дії чи бездіяльність представника у справі породжують відповідні правові наслідки для особи, яку він представляє, а тому саме довіритель несе ризик настання відповідних правових наслідків, пов`язаних із невчиненням його представником необхідних процесуальних дій у відповідні процесуальні строки.
52.При цьому відповідач не надав належних і допустимих доказів припинення договору про надання правничої допомоги з адвокатом Шолодько М. М., припинення чи обмеження її повноважень як представника у цій справі, а також доказів повідомлення суду про припинення такого представництва, а тому посилання заявника на неналежне виконання представником своїх обов`язків саме по собі не є поважною причиною пропуску процесуального строку.
53.Доводи апеляційної скарги про непропорційність наслідків оскаржуваної ухвали суду, зокрема, у виді відкриття виконавчого провадження та накладенням арешту на рахунки відповідача, не спростовують правильності висновку місцевого суду, оскільки такі обставини настали внаслідок набуття заочного рішення суду законної сили, після спливу процесуального строку на його перегляд, та настання таких наслідків саме по собі не може бути підставою для поновлення пропущеного строку за відсутності об`єктивних перешкод, які унеможливлювали своєчасне звернення до суду із належно оформленою заявою про перегляд заочного рішення.
54.Безпідставними є і доводи апеляційної скарги про порушення права відповідача на доступ до правосуддя та унеможливлення перегляду заочного рішення по суті, оскільки доступ до суду не є абсолютним та в будь-якому випадку забезпечується учасникам справи лише в разі дотримання ними установлених законом процесуальних вимог. Реалізація права відповідача на перегляд заочного рішення пов`язується з дотриманням установлених законом строків і вимог до вчинення процесуальних дій. Натомість у справі, що переглядається, відповідач був обізнаний як про наявність заочного рішення, так і про порядок його перегляду, проте не забезпечив належного та своєчасного здійснення відповідних процесуальних дій.
55.Посилання відповідача на судову практику Верховного Суду також не дають підстав для іншого висновку у цій справі, оскільки вирішення питання поважності причин пропуску строку вирішується з урахуванням конкретних обставин кожної справи, а наведені обставини не підтверджують наявності об`єктивних і непереборних перешкод для своєчасного подання належно оформленої заяви про перегляд заочного рішення.
56. З огляду на викладене місцевий суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність фактичних та правових підстав для поновлення відповідачу строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та, як наслідок, цілком підставно залишив повторно подану відповідачем заяву про перегляд заочного рішення без розгляду.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
57.Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
58.Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції – без змін, оскільки оскаржувана ухвала постановлена з дотримання норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Щодо судових витрат
59.Оскільки за наслідком апеляційного провадження у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, то питання розподілу судових витрат у суді апеляційної інстанції не вирішується.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК, Житомирський апеляційний суд 

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

2.Ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира від 19 листопада 2025 року у справі № 296/1941/25, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 березня 2026 року.

Суддя-доповідач:	  	К.В. Шалота    	
Судді:	  	О. С. Коломієць 	
  	  	    О. Б. Талько