Справа № 352/712/26
Провадження № 3/352/211/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Суддя Тисменицького районного суду Струтинський Р.Р., розглянувши матеріали, що надійшли від Державної екологічної інспекції Карпатського округу, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 88-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
у с т а н о в и в :
У протоколі про адміністративне правопорушення № 000534 від 19.03.2026 зазначено, що 22.01.2026 о 20 год 40 хв, ОСОБА_1 порушив порядок придбання об`єкту тваринного світу, а саме частини дикої тварини (м`ясо), що підтверджується письмовим поясненням від 19.03.2026, висновком спеціаліста від 16.02.2026 № 1495-08.06, іншими матеріалами, однак не надав документів, які підтверджують законність її походження, що є порушенням вимог ст. 7, 63 Закону України "Про тваринний світ".
ОСОБА_1 в суді свою вину у вчиненому не визнав, пояснив, що він купив у знайомого м`ясо баранини та не знав, що це було м`ясо дикої тварини.
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у даній справі підлягає до закриття, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.
З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.
Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.
При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних і допустимих доказів. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Так, за ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.
Ст. 7 Закону України «Про тваринний світ» передбачає, що об`єкти тваринного світу, вилучені із стану природної волі, розведені (отримані) у напіввільних умовах чи в неволі або набуті іншим не забороненим законом шляхом, можуть перебувати у приватній власності юридичних та фізичних осіб.
Законність набуття у приватну власність об`єктів тваринного світу (крім добутих у порядку загального використання) повинна бути підтверджена відповідними документами, що засвідчують законність вилучення цих об`єктів з природного середовища, ввезення в Україну з інших країн, факту купівлі, обміну, отримання у спадок тощо, які видаються в установленому законодавством порядку.
У передбаченому законом порядку права власників об`єктів тваринного світу можуть бути обмежені в інтересах охорони цих об`єктів, навколишнього природного середовища та захисту прав громадян.
Стаття 63 Закону України «Про тваринний світ» визначає відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу.
Ч. 1 ст. 88-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення порядку придбання, збуту чи розповсюдження об`єктів тваринного або рослинного світу.
Однак, викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Відтак, в матеріалах справи відсутня інформація, будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 перевозив частину дикої тварини (м`ясо), не маючи документів про її придбання. Проте згідно наданих пояснень безпосередньо в суді, а також письмових пояснень, долучених до матеріалів справи від 19.03.2026 та 22.01.2026, ОСОБА_1 ствердив, що купив м`ясо у приватного підприємця в с. Хотимир, вважав, що м`ясо було бараниною. 
Інших доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 умисно придбав та перевозив м`ясо дикої тварини у матеріалах справи відсутні, а отже у діях ОСОБА_1 відсутній склад суб`єктивної сторони, а саме умислу, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП.
Крім того, у порушення ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі не зазначено місце вчинення інкримінованого правопорушення.
Надавши оцінку матеріалам справи, приходжу до висновку, що вони не містять достатньо доказів, що дають підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 88-1 КУпАП.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення
Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. 
З урахуванням установлених обставин, які ставлять під сумнів те, що ОСОБА_1 умисно порушив порядок придбання об`єкту тваринного світу, приходжу до висновку про відсутність у даному випадку складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП, та наявність підстав відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП для закриття провадження у даній справі. 
На підставі наведеного, керуючись ст. 247 ч.1 п.1, 283-285, 287, 294 КУпАП, 

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 88-1 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Суддя        Руслан СТРУТИНСЬКИЙ