Справа № 274/4698/25 Провадження № 2/0274/489/26	

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.26 р.	м. Бердичів	

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі – Суд), за участю секретаря судового засідання Руденченко В.С.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом	ОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,	
та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимого щодо предмета спору:	ОСОБА_3 ,  представником якого є ОСОБА_4 , 	
до	ОСОБА_5 	
про	визнання права власності,	

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок (садибного типу з господарськими будівлями та спорудами) за адресою: АДРЕСА_1 .
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 з 22.01.2014 р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проте проживає там більше вісімнадцяти років. Будинок на підставі договору дарування, укладеного 03.04.2002 р., належить її матері – ОСОБА_5 , яка там не зареєстрована та не проживає і не проживала, востаннє була у будинку у 2011 р. ОСОБА_1 понад десять користується житловим будинком, утримує його в належному стані, оплачує комунальні послуги. Її батько, ОСОБА_3 , також претендує на будинок.
ОСОБА_3 звернувся з позовом, у яком просить визнати за ним право власності на житловий будинок (садибного типу з господарськими будівлями та спорудами) за адресою: АДРЕСА_1 .
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_3 з квітня 2002 р. проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , обслуговує будинок, утримує подвір`я у належному стані. Власник будинку – ОСОБА_5 , понад двадцять два виїхала з будинку за кордон, але при виїзді надала ОСОБА_3 право володіти ним, по сьогодні про неї немає відомостей, її місцезнаходження невідомо.
ОСОБА_5 своєї позиції щодо позовів у порядку, встановленому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила.
ОСОБА_3 проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечив, про що зазначив у заяві від 07.04.2026 р. 
ОСОБА_1 проти задоволення позовних вимог ОСОБА_6 не заперечила, про що зазначив її представник у заяві від 06.04.2026 р. 
Судом з`ясовано, що право власності на житловий будинок (садибного типу з господарськими будівлями та спорудами) за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору від 03.04.2002 р. дарування житлового будинку (а. с. 13), що підтверджується довідкою від 04.01.2024 р. Товариства з обмеженою відповідальністю "М-БТІ", довідкою від 07.04.2026 р. Комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради та інформацією від 14.04.2026 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а. с. 18, 138, 149).
ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , та з 22.01.2014 р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом від про народження та відміткою про реєстрацію місця проживання у її паспорті (а. с.12, 10).
ОСОБА_1 проживає у житловому будинку (садибного типу з господарськими будівлями та спорудами) за адресою: АДРЕСА_1 , періодично оплачувала комунальні послуги, які надавалися за вказаною адресою, що підтверджується довідкою від 12.08.2015 р. Терехівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області та довідкою від 23.11.2023 р. старости Терехівського старостинського округу Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, платіжними документами про сплату комунальних послуг (а. с. 17, 15, 27 – 31).
ОСОБА_3 , який, як зазначено вище, є батьком ОСОБА_1 , з 2002 р. проживає у житловому будинку (садибного типу з господарськими будівлями та спорудами) за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 22.07.2024 р. старости Терехівського старостинського округу Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області (а. с. 84).
Те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 2002 р. проживають у житловому будинку (садибного типу з господарськими будівлями та спорудами) за адресою: АДРЕСА_1 , утримують цей будинок, роблять у ньому ремонт підтверджується також заявою від 02.08.2025 р. ОСОБА_7 та заявою від 03.08.2025 р. ОСОБА_8 , поясненнями від 14.04.2026 р. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а. с. 128 – 132, 140 – 148).
Так як ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , матір`ю якої є ОСОБА_11 , то є підстави для висновку, що усі вони з 2002 р. почали проживати у житловому будинку (садибного типу з господарськими будівлями та спорудами) за адресою: АДРЕСА_1 , як сім`я, тобто ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали там як члені сім`ї власника будинку – ОСОБА_11 .
ОСОБА_11 є громадянкою російської федерації, про що зазначено у договорі від 03.04.2002 р. дарування житлового будинку (а. с. 13), за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрована та з 2004 р. не проживає за зазначеною адресою, станом на 12.08.2015 р. проживала на території російської федерації, що підтверджується довідкою від 23.11.2023 р. старости Терехівського старостинського округу Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, довідкою від 12.08.2015 р. Терехівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, довідко від 22.07.2024 р. старости Терехівського старостинського округу Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області (а. с. 16, 17, 83).
З пояснень від 14.04.2026 р. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 випливає, що ОСОБА_11 з 2011 р. не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та виїхала до російської федерації (а. с. 140 – 148).
З вказаного вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 2002 р. проживають у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , як члени сім`ї власника будинку – ОСОБА_11 (тобто добросовісно), утримують будинок, роблять це відкрито та безперервно.
При цьому власник будинку – ОСОБА_11 , тривалий час (з 2004 р. або з 2011 р.) у будинку не проживає, є громадянкою російській федерації, де і проживає з 2015 р. або раніше.
Відповідно до частин першої та четвертої статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном – протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Зважаючи на наведене, Суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а тому задовольняє позов.
Керуючись статтями 258, 259, 263 – 265 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та третьої особи, яка заявляє самостійні вимого щодо предмета спору –  ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), до ОСОБА_5 (останні відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , місцезнаходження її майна: АДРЕСА_1 , дані про РНОКПП на момент ухвалення рішення у матеріалах справи відсутні) задовольнити.
2. Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя          В.В. Корбут