Справа № 170/662/25  Провадження №33/802/304/26 	Головуючий у 1 інстанції:Жевнєрова Н. В. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., вивчивши подане захисником Мотальовою-Кравець В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Шацького районного суду Волинської області від 03 вересня 2025 року,
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн. 
Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, захисником Мотальовою- Кравець В.Ю. подано апеляційну скаргу, у якій вона просить її скасувати як незаконну, а провадження по даній справі закрити, у зв`язку із відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопоуршення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги в частині заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу такого висновку.
Поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції захисник мотивує тим, що оскаржена нею постанова винесена за відсутності ОСОБА_1 , який копії постанови не отримував. У період, який визначений законом для подачі апеляційної скарги, останній перебував у процесі офіційного розлучення що, відповідно, вимагало його безпосередньої присутності у судових засіданнях та участі у оформленні відповідних документів. Вирішення зазначених питань, хвилювання за дитину та підтримка вагітної дружини, супроводжувались значним емоційним та психологічним навантаженням, що унеможливило його своєчасне та належне реагування на постанову судді. 
Оцінюючи такі її доводи, вважаю їх безпідставними. 
У відповідності до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції із моментом її винесення, а не отримання особою копії постанови.
Матеріалами справи стверджується, що оскаржена у даній справі захисником Мотальовою-Кравець В.Ю. постанова судді постановлена 03 вересня 2025 року.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, строк на її апеляційне оскарження закінчився 15 вересня 2025 року, ураховуючи те, що 13 та 14 вересня 2025 року – вихідні дні.
Однак, апеляційна скарга подана захисником через електронний суд лише 26 березня 2026 року. 
Як стверджується змістом матеріалів даної адміністративної справи, хоча ОСОБА_1 і не був присутнім при розгляді даної справи у суді першої інстанції, проте на виконання даного рішення суду ним 11 вересня 2025 року було сплачено штраф у розмірі 17 000 грн та судовий збір у розмірі 606 грн, відповідно до платіжних інструкцій (а.с. 18,19). Також у матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яким засвідчується факт одержання ним копії постанови у даній справі 23 вересня 2025 року (а.с. 21).
Усе вищенаведене є свідченням того, що починаючи з 11 вересня 2025 року ОСОБА_1 був обізнаний із наявністю постанови судді першої інстанції у даній справі стосовно нього, однак така постанова була оскаржена його захисником лиша через шість місяців з дати її постановлення, і усі доводи, зазначені у клопотанні про поновлення строку, є недостатньо обгрунтованими мотивами неможливості подачі апеляційної скарги, у визначений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк, оцінюються як безпідставні та не можуть слугувати підставою у підтвердження поважності пропуску строку апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції, про скасування якої порушується питання у поданій нимапеляційній скарзі. 
Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності.
Апелянт пропустив строк апеляційного оскарження судового рішення, і хоча порушує питання про його поновлення, однак, поважних причин пропуску цього строку, не наводить.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,
П О С Т А Н О В И В
Відмовити захиснику Мотальовій-Кравець В.Ю. в інтересах ОСОБА_1  у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Шацького районного суду Волинської області від 03 вересня 2025 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: