Справа № 274/8916/25 Провадження № 2/0274/1338/26	

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

 
Р І Ш Е Н Н Я
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
26.02.26 р.	м. Бердичів	

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі – Суд), за участю секретаря судового засідання Руденченко В.С.

розглянувши цивільну справу за позовом	ОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 	
до	ОСОБА_3 	
про	розірвання шлюбу,	

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_4 , зареєстрований 19.12.2024 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Квідзин (Республіка Польща), номер свідоцтва № НОМЕР_1 , посилаючись на те, що вони тривалий час проживають окремо, між ними відсутнє взаєморозуміння та довіра.
ОСОБА_5 своєї позиції щодо предмета спору у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив.
Судом з`ясовано, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Органом реєстрації актів цивільного стану у м. Квідзин Поморського воєводства Республіки Польща 19.12.2024 р. зареєстровано шлюб, позначення акту № 2207011/00/АМ/2024/714001, що підтверджується свідоцтвом від 19.12.2024 р. про одруження номер USC/OZ/2 AH 0138989, прізвища чоловіка та дружини після укладення шлюбу – ОСОБА_7 (а. с. 5, 13 – 15).
Вони є батьками дитини – ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повним витягом від 21.02.2025 р. свідоцтва про народження (а. с. 10 –12).
ОСОБА_1 є громадянкою України, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується її паспортом від 18.06.2025 р. громадянина України та витягом від 01.09.2025 р. з реєстру територіальної громади (а. с. 6, 7).
Питання правовідносин між Україною і Республікою Польща у спорах щодо розірвання шлюбу врегульовані статтею 26 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24.05.1993 року, який був ратифікований 04.02.1994 р. та набрав чинності 14.08.1994 року, за положеннями якої розірвання шлюбу проводиться згідно із законодавством тієї Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя в момент порушення справи. Якщо в момент порушення справи один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий – громадянином іншої Договірної Сторони, розірвання шлюбу проводиться згідно з законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої вони мають місце проживання. Якщо один з подружжя має місце проживання на території однієї Договірної Сторони, а другий – на території іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство тієї Договірної Сторони, орган якої порушив справу. У справах про розірвання шлюбу, у випадку, передбаченому в пункті 2, компетентним є орган тієї Договірної Сторони, на території якої подружжя має місце проживання. Якщо один з подружжя має місце проживання на території однієї Договірної Сторони, а другий – на території іншої Договірної Сторони, компетентними є органи обох Договірних Сторін.
Таким чином розгляд справи про розірвання шлюбу, укладеного у Республіці Польщі між ОСОБА_4 , який поза розумнім сумнівом є громадянином Республіки Польщі, та ОСОБА_1 , яка є громадянкою України, проводиться за законодавством України.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Звернення ОСОБА_1 з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з ОСОБА_4 , свідчить про те, що подальше спільне життя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і збереження шлюбу між ними суперечило б інтересам ОСОБА_1 та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді ОСОБА_1 .
Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .
Керуючись статтями 258, 259, 263 – 265 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

 
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 (інформація про зареєстроване місце проживання відсутня, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) задовольнити.
2. Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (попереднє прізвище – ОСОБА_9 ), зареєстрований 19.12.2024 р. Органом реєстрації актів цивільного стану у м. Квідзин Поморського воєводства Республіки Польща, позначення акту № 2207011/00/АМ/2024/714001, свідоцтво USC/OZ/2 AH 0138989, розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя         В.В. Корбут