Справа №336/5993/25
Пр.2/336/287/2026 
09.03.26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2026 року        м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді: Вайнраух Л.А., за участі секретарки судового засідання: Коваль О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №336/5993/25 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, 
без повідомлення (виклику) сторін (учасників справи), -

ВСТАНОВИВ:

Представниця позивача адвокат Морозова О.В. в інтересах позивача за допомогою системи «Електронний суд» 26.06.2025 звернулась до суду з зазначеним позовом, за змістом якого просить стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу виплачене страхове відшкодування у сумі 25 347,16 гривень.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 22.10.2023 між ПрАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" та ОСОБА_2 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу №217486971, строк дії якого з 23.10.2023 до 22.10.2024. Згідно з умовами Полісу ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000,00 гривень, розмір франшизи – 3 200,00 гривень. Забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , 
08.03.2024 о 18 годині 00 хвилин в районі будинку N6 по вул. Харчовій в м. Запоріжжі, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_2 , який був пошкоджений. Відповідач своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, 124 КУпАП, що встановлено в судовому порядку. Враховуючи, що цивільна відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу (винуватця ДТП) застрахована в ПрАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" згідно з Полісом №217486971, власник пошкодженого в ДТП транспортного засобу «DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_2 , звернувся до ПрАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" із повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу 18.03.2024 проведено його огляд, про що складено Акт огляду транспортного засобу, та 05.03.2025 складено Звіт №47331, відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику пошкодженого в ДТП транспортного засобу складає 28 547,16 гривень без ПДВ.
06.03.2025 ПрАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" складено розрахунок страхового відшкодування та 16.04.2025 на підставі страхового акта по справі № 172881/1-1/2025/1 на суму 25 347,16 гривень (розмір матеріального збитку 28 547,16 гривень – франшиза 3 200,00 гривень) здійснено виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого транспортного засобу.
Оскільки відповідач залишив місце пригоди, як встановлено у постанові суду, згідно з приписами п.в пп.38.1.1. п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач звернувся із даним позовом до страхувальника (водія забезпеченого транспортного засобу) про стягнення виплаченого потерпілому страхового відшкодування в порядку регресу. 
Враховуючи наведене, із посиланням на приписи ст.1191 ЦК України, п. в підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснивши виплату страхового відшкодування потерпілій у ДТП особі, беручи до уваги необов?язковість позасудового врегулювання спірних правовідносин, представниця позивача, діючи в інтересах позивача, просить задовольнити позовні вимоги, заявлені в порядку регресу.
Ухвалою судді від 14.07.2025 постановлено прийняти позовну заяву до свого провадження та відкрити провадження у справі, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. Відповідно до ч.4 ст.178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).
Згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України роз?яснено, що у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.
Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. 
Так, згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідних клопотань не надходило.
Крім того, судом у вказаній вище ухвалі встановлено позивачу 5-денний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу - заперечень (з дня отримання відповіді на відзив), які мають відповідати вимогам ч.3-5 ст.178 ЦПК України, а також одночасно з поданням до суду повинні бути надіслані іншим учасникам справи (у копіях).
Згідно з матеріалами справи відповідач відзиву на позовну заяву, клопотань та заяв до справи не скеровував, конверт із копією ухвали суду двічі повернувся до суду без вручення із приміткою «за закінченням строку зберігання», що надає суду підстави для ухвалення рішення. 
Згідно з приписами ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.
В разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами.
Відповідно до ч.1,8 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.
Судом встановлено, що на дату дорожньо-транспортної пригоди відповідальність водія автомобілю «ВАЗ 21092», д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 р.в., застрахована відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик – ПрАТ «СК «Євроінс Україна», поліс №217486971 від 22.10.2023. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, завдану майну, становить 160 000,00 гривень, франшиза – 3 200,00 гривень.
Згідно з постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у справі про адміністративне правопорушення №336/11400/24, пр.3/336/175/2025 від 12.02.2025, яка набрала законної сили 25.02.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. 
Згідно з мотивувальною частиною постанови суду 08.03.2024 о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21093», д.н. НОМЕР_3 , в районі будинку № 6 по вул. Харчовій в м. Запоріжжі, під час зміни напрямку руху не переконався в безпеці маневру та допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з транспортним засобом «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався прямо, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого перед початком руху або будь-яким перестроюванням, зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху. Внаслідок пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих осіб немає.
Крім того, 08.03.2024 о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21093», д.н. НОМЕР_3 , в районі будинку № 6 по вул. Харчовій в м. Запоріжжі, ставши учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди, чим порушив п. 2.10а Правил дорожнього руху України, відповідно до якого, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. Відповідно до положень ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно, факт настання за вказаних вище обставин дорожньо-транспортної пригоди, винуватість ОСОБА_1 у її настанні (внаслідок порушення ним п. 10.1 ПДР України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001), а також залишення місця події, знайшли своє безпосереднє підтвердження під час розгляду справи, стороною відповідача не спростовані та вважаються доведеними.
Судом також встановлено, що власник пошкодженого транспортного засобу «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 14.03.2024 повідомив ПрАТ «СК «Євроінс» про дорожньо-транспортну пригоду та звернувся із заявою про відшкодування завданої матеріальної шкоди із посиланням на ст.35, п.п.а п.41.1 ст.41 вказаного закону. Право власності ОСОБА_3 на вказаний вище транспортний засіб підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 з 26.03.2021.
За результатами розгляду заяви, огляду транспортного засобу пошкодження автомобіля «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_2 18.03.2024, внаслідок ДТП визнано страховим випадком. Так, до позовної заяви долучено копію звіту №47331 від 05.03.2025 про оцінку колісного транспортного засобу «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_2 , згідно з даними якого ринкова вартість автомобіля без урахування аварійних пошкоджень дорівнює 91 766,40 гривень, вартість відновлювального ремонту – 37 190,19 гривень, вартість матеріального збитку без урахування ПДВ 28 547,16 гривень. 
Як встановлено судом, розрахунок страхового відшкодування здійснено на підставі: страхового акта N172881/1-1/2025 від 16.04.2025 та розрахунку суми страховою відшкодування №172881/1-1 від 06.03.2025 (за вирахуванням франшизи у сумі 3 200,00 гривень та розміру ліміту відповідальності страховика у сумі 160 000,00 гривень на одного потерпілого за шкоду, завдану майну).
Так, ПрАТ «СК «Евроінс» внаслідок настання страхового випадку здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 25 347,16 гривень, що підтверджено платіжною інструкцією в засвідченій копії (№1008 від 16.04.2025).
При розгляді справи суд виходить з таких норм чинного законодавства.
Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.
Згідно з п.1,3 ч.2, 3, 6 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) шкоди та моральної шкоди іншій особі. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.
За нормою ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, 
Розглядаючи вимоги страховика про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, суд виходить з такого.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються ЦК України, Законом України «Про страхування» від 18.11.2021, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», іншими законодавчими актами.
Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
За змістом ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.
Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Крім того, на дані правовідносини поширюються норми ч.1 ст. 27 Закону України «Про страхування», ч.1 ст. 993 ЦК України, згідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ч.1 ст. 1191 ЦК України.
Згідно з пп. «в» підпункту 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виплати страхового відшкодування), страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, в разі, якщо:
- якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Позивачем доведено виконання обов`язку, передбаченого ст. 36.4 вказаного нормативно-правового акту, відповідно до якої виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна (в даному випадку, власнику ОСОБА_3 ) шляхом безготівкового розрахунку, що підтверджено належними та допустимими доказами (вказаним вище платіжним дорученням). 
Так, внаслідок настання страхового випадку, передбаченого полісом №217486971 від 22.10.2023, та на підставі заяви про виплату страхового відшкодування, із дотриманням порядку, врегульованого ст.35 цього ж закону, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування, розмір якого визначений у страховому акті від 16.04.2025. 
Відповідачем в позасудовому порядку не здійснено компенсацію збитків страховику. При цьому, законність та обґрунтованість позовних вимог до відповідача – винуватця ДТП, який залишив місце події, підтверджена судовим рішенням, як це встановлено судом під час розгляду справи. 
Виходячи з вищевикладених обставин та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі, у зв`язку із чим витрати, понесені страховою компанією, підтверджені належними та допустимими доказами доказами, підлягають стягненню в порядку регресу з відповідача.
За змістом ст. 89, 213 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
За нормою ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як наслідок, з відповідача на користь позивача в порядку регресу підлягає стягненню сплачене страхове відшкодування у сумі 25 347,16 гривень. Таким чином, судом встановлено підстави для задоволення позову в повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого. Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Так, на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у сумі 2 422,40 гривень.
Керуючись ст. 12-13, 19, 50, 76-82, 89, 95, 128, 131, 133, 141, 178, 223, 247, 258-259, 263-266, 272-274, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» страхове відшкодування у сумі 25 347,16 гривень (двадцять п?ять тисяч триста сорок сім гривень 16 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).
Реквізити сторін: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна», код ЄРДПОУ 22868348, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.102.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду складено та підписано 09.03.2026.

Суддя Л.А. Вайнраух