Справа № 953/483/26
н/п 2/953/1583/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 березня 2026 року         м.Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Кіндера В.А., за участю секретаря судових засідань Сергієнко К.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження, з викликом сторін, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 , звернулась в суд з позовом до відповідача, про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони на даний час не проживають разом, шлюбні відносини припинено, спільного господарства не ведуть, у сторін відсутні спільні інтереси.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 23.01.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
В судове засідання позивач не з`явився, через систему Електронний суд від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просили задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Від відповідача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи..
Щодо клопотання відповідача про відкладення судового розгляду, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).
Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.
Згідно ч.1ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Суд бере до уваги, що відповідачем ОСОБА_2 подавались клопотання про відкладення судового розгляду, які були задоволені судом. Проте зважаючи на розумність строків розгляду справи, відсутність належних доказів на підтвердження поважності неявки сторони відповідача в судове засідання, суд розглядає справу за наявними матеріалами справи. При цьому суд зауважує, що відповідачу надавалось достатньо часу для висловлення своєї позиції щодо заявлених позовних вимог.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що між сторонами 15 січня 2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис №28441. Сторони від шлюбу мають спільну доньку – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак відносини між подружжям погіршились і сторони не бажають проживати разом у шлюбі з наведених позивачем підстав. Будь-яких стосунків вже не підтримують. Спір про визначення місця проживання дитини та поділ майна подружжя на теперішній час відсутній.
Відповідно до вимог ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі (ч.2 ст.112 СК України).
В судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їх дитини, оскільки наразі фактично шлюбні відносини сторін припинені, спільні інтереси відсутні, позивач наполягає на розірванні шлюбу, від відповідача заперечень з цього приводу не надійшло, а, отже, збереження сім`ї є неможливим.
Згідно із ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою клопотань про повернення дошлюбного прізвища заявлено не було.
Керуючись ст.ст. 263-265, 279 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -задовольнити.
Шлюб укладений 15 січня 2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №28, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « ОСОБА_5 ».
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 . 
Суддя:           Кіндер В.А.