23 березня 2026 року	Справа № 337/2542/23 Номер провадження 1-кп/337/35/2026  	

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ333

23 березня 2026 р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя 
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
законного представника - ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 , ч.2 ст.307 КК України, суд - 
В СТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_5 , за попередньою змовою з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, діючи з корисливих мотивів, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995, незаконно придбали у невстановленому місці за невстановлених обставинах зіп-пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, який ОСОБА_9 став незаконно зберігати при собі, з метою його незаконного збуту за винагороду.
В подальшому, 30.01.2023 приблизно о 15 годині 36 хвилин, ОСОБА_5 разом з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, реалізуючи свій умисел на незаконний збут раніше придбаного особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку 38 по вулиці Героїв 93 Бригади у м. Запоріжжя передав невстановленій особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, раніше придбаний зіп-пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, маса якого відповідно до висновку експерта складає 0,910 г, в перерахунку на висушену речовину, який відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від «06» травня 2000 року, віднесено до категорії особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено та складає невеликий розмір, який останній незаконно збув ОСОБА_10 за грошові кошти на суму 250 грн.
Крім того,23 квітня 2025 року о 12 годині 58 хвилин ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою швидкого та незаконного збагачення, у період дії правового режиму воєнного стану в Україні, який введено в дію відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, перебуваючи у приміщенні торгівельної зали магазину «Аврора», розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Запорозького козацтва, буд. 27, шляхом вільного доступу відкрито викрав з одного зі стелажів вказаної торгівельної зали майно, яке належить ТОВ «Вигідна покупка», а саме:
-Навушники вакуумні бездротові з гарнітурою 250мА год, вартістю 332 гривні 50 копійок без урахування ПДВ;
-Навушники вставні бездротові з гарнітурою «HAVIT TW976» білого кольору, вартістю 502 гривень 90 копійки без урахування ПДВ;
-Навушники вставні бездротові, вартістю 332 гривні 50 копійок без урахування ПДВ;
-Навушники вставні бездротові кольорові арт.43883, вартістю 249 гривень 17 копійок без урахування ПДВ;
-Навушники вставні бездротові кольорові арт.43882, вартістю 332 гривні 50 копійок без урахування ПДВ.
В момент, коли ОСОБА_5 проходив повз касову зону з викраденими навушниками, які тримав у руках, його незаконні дії були помічені працівником магазину «Аврора» ОСОБА_11 , яка висунула вимогу ОСОБА_5 щодо оплати забраного ним товару. Достовірно знаючи та розуміючи щодо його дій викриті ОСОБА_11 та іншими відвідувачами магазину, ОСОБА_5 , на вимоги ОСОБА_11 не відреагував, та діючи відкрито, продовжуючи утримувати в руках викрадений товар, пройшов повз касову зону та попрямував з викраденим майном до виходу із магазину.
При цьому, ОСОБА_11 намагалась зупинити ОСОБА_5 в приміщенні магазину та поза ним, вимагала у ОСОБА_5 повернути викрадений товар, на що останній також не відреагував та з викраденим майном зник з місця вчинення злочину, чим спричинив ТОВ «Вигідна покупка» матеріального збитку на загальну суму 1749 гривні 50 копійок без урахування ПДВ.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України визнав в повному обсязі. Вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України не визнав та пояснив , що свідку ОСОБА_12 він нічого особисто в руки не передавав. 30.01.2023 він перебував з іншими особами по вул. Воронізькій. Вони стояли, лускали насіння, він дістав пакет з насінням, а той, який передавав маріхуану закупному дістав її зі своїх рукавів. Хлопцю, який стояв поруч- ОСОБА_13 , він передав насіння, а ОСОБА_14 гроші передав йому в якості боргу, бо заборгував. Третього хлопця звати ОСОБА_15 , але прізвище його він не пам`ятає. З ОСОБА_12 по телефону він не розмовляв. ОСОБА_13 пропонував йому продавати наркотичні засоби, але він відмовився. Після того як ОСОБА_12 передали наркотики, всі пішли по своїх справах. За епізодом від 23.04.2025 вину визнає в повному обсязі. Пояснив, що в той день він зустрівся з товаришами. Вони сказали, що можна так зробити і за це нічого не буде. Він пішов і зробив, а саме 23.04.2025 пішов в магазин «Аврора» і взяв там 5 пачок бездротових навушників ,і вийшов з ними. При виході з магазину він почув: «Молодий чоловік зупиніться». Він не зупинився, за магазином за ним вже бігли і кричали: «стій», але він не зупинився та побіг далі, йому було страшно зупинятися. Він перебіг дорогу та побіг в парк. Бігла за ним продавчиня. Потім він зайшов до товариша, який сказав, що навушники можна здати до ломбарду. Вони здали навушники в ломбард та отримали 200 гривень. Після цього вийшли з ломбарду, поділили гроші і розійшлися. Матеріальну шкоду магазину відшкодувала мати. Він розуміє, що зробив неправильно, зобов`язується більше такого не робити. 
Показання обвинуваченого в частині визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд з`ясував та впевнився, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, що їхня позиція добровільна та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченого, а також дослідження характеризуючого матеріалу відносно ОСОБА_5 .
Щодо обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України суд зазначає наступне.
Незважаючи на не визнання свої вини обвинуваченим у інкримінованому правопорушенні, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України підтверджується сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення та досліджених відповідно до ст.23 КПК України судом безпосередньо в ході судового розгляду.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надав показання про те, що знайомий з ОСОБА_16 , так як той продав йому маріхуану в січні 2023 року. Йому дали номер телефону «бариг», це ті хто продає маріхуану. Він зателефонував, домовився про зустріч. Розмовляв по телефону хлопець. В поліції йому дали гроші, він прийшов купувати. Це було біля дитячого садочка по вул. Воронезькій. Підійшли три хлопця, серед яких був ОСОБА_16 . Він передав гроші одному хлопцю, той кому він передав гроші сказав ОСОБА_16 : «дай йому». ОСОБА_16 з кишені дістав маріхуану та передав йому. Придбав він це за 250-300 гривень. У кого залишилися гроші він не пам`ятає. У когось з них. Третій хлопець просто стояв. Наркотичний засіб безпосередньо передавав ОСОБА_16 . Після цього він пішов до поліції. Наркотичні засоби були у ОСОБА_16 в кишені. Раніше він також купував у цих хлопців маріхуану. ОСОБА_16 тоді також був. Раніше працівники поліції його не залучали до закупки наркотиків. Він не пам`ятає чи був він свідком по справі ОСОБА_13 . Здійснювалася відеофіксація його дій. На ньому були технічні засоби на які це все фіксувалося. Після придбання наркотиків він пішов в інший двір, де були двоє понятих та слідчий. Потім під`їхав автомобіль з технічними працівниками, які його роздягли. На ньому було 2 відеокамери. На кросівках та светрі. 
Ці показання дані під час судового розгляду свідком, суд приймає до уваги, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та з наявними у матеріалах провадження доказами і будь-яких даних, які б ставили під сумнів достовірність цих доказів судом не встановлено.
Також винуватість ОСОБА_5 у інкримінованому злочині за обставинами, які викладені у вироку, повністю доведена в ході розгляду справи та підтверджується наступними письмовими доказами, які були досліджені судом в судовому засіданні:
-письмовою згодою ОСОБА_10 на залучення до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій;
-протоколом огляду та вручення заздалегідь ідентифікованого засобу-грошових коштів від 30.01.2023, згідно якого в присутності понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 для участі у проведені заходів щодо викриття факту незаконного збуту особливо небезпечних наркотичних засобів було видано грошові кошти у сумі 250 гривень, які мають наступні номера та серії: 1 купюра номіналом 100 гривень –АГ 3420598; 2 купюри номіналом 50 гривень –ТЄ 5532218, УЛ 4892978; 2 купюри номіналом 20 гривень –ЮА 2893085, ЕВ 4413671; 1 купюра номіналом 10 гривень-ЦА 0895362;
-відомостями постанови про використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) грошових коштів;
-протокол огляду місця події від 30.01.2023, згідно якого було проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості біля під`їзду №1 будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було вилучено зіп-пакет з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, який упаковано до спец пакету SUD 3070052,з додатком до протоколу DVD-R диском з відеозаписом огляду та вручення заздалегідь ідентифікованого засобу –грошових коштів від 30.01.2023 та відеозаписом огляду місця події за участю свідка ОСОБА_10 від 30.01.2023;
-висновком експерта №СЕ-19/108-23/1367-НЗПРАП від 01.02.2023, згідно якого надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено –канабісом, маса якого складала 0,910 г. ( в перерахунку на висушену речовину);
-постановою про визнання речових доказів від 03.02.2026, згідно якої визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №12023082070000031 від 09.01.2023 речовину рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено –канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину склала 0,910 г.;
-протоколом впізнання особи за фотознімками від 03.04.2023, згідно якого в присутності понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , свідок ОСОБА_10 впізнав особу на фото№2 як хлопця, якого звати ОСОБА_21 , який 30.01.2023 збув йому наркотичний засіб канабіс;
-постановою про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 30.01.2023 року підтверджується законність проведення оперативної закупівлі за епізодом збуту наркотичного засобу 30.01.2023;
-протоколом про результати аудіо-відеоконтролю місця (за особою) від 01.02.2023 ,з додатком до протоколу оптичним носієм DVD-R диском з відеозаписом , згідно якого 30.01.2023 о 15:36 год ОСОБА_5 , поряд з яким знаходився ОСОБА_22 , знаходячись з тильної сторони будинку 38 по вул.Героїв 93-ї бригади в м. Запоріжжя на прохання ОСОБА_23 , який знаходився поряд з ними, після отримання від ОСОБА_10 грошових коштів у сумі 250,00 гривень, ОСОБА_5 правою рукою зі штанів дістав полімерний згорток та імітуючи що дістав його з сумки після передав згорток ОСОБА_23 , при цьому взяв грошові кошти у ОСОБА_23 та поклав в ліву кишеню своєї куртки. Далі ОСОБА_23 отримав згорток від ОСОБА_5 , відірвав від нього полімерний пакет та передав зіп-пакет ОСОБА_10 через рукостискання. Після чого ОСОБА_10 пішов від вказаних осіб, при цьому в його правій руці знаходиться зіп-пакет з наркотичною речовиною рослинного походження, а останні залишилися на місці;
-протоколом про результати аудіо-відеоконтролю місця (за особою) від 01.02.2023 ,з додатком до протоколу оптичним носієм DVD-R диском з відеозаписом, згідно якого відбулася телефонна розмова між ОСОБА_10 та ОСОБА_23 щодо маршруту ОСОБА_10 до будинку АДРЕСА_3 біля якого перебували ОСОБА_5 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 ;
-відеозаписом на оптичному носії інформації DVD-R 120 mіn/4.7GВ, «VЕRBATIM», інв. № 13- т від 28.01.2023, згідно якого 30.01.2023 року о15:36 год ОСОБА_5 , знаходячись з тильної сторони будинку АДРЕСА_3 на прохання ОСОБА_23 ,який знаходився поряд з ним, після отримання від ОСОБА_10 грошових коштів у сумі 250,00 гривень, правою рукою з кишені штанів дістав полімерний згорток та імітуючи що дістав його з сумки, після передав згорток ОСОБА_23 , при цьому взяв грошові кошти у ОСОБА_23 та поклав в ліву кишеню своєї куртки. Далі ОСОБА_23 отримав згорток від ОСОБА_5 , відірвав від нього полімерний пакет та передав зіп-пакет ОСОБА_10 через рукостискання. Після чого ОСОБА_10 пішов від вказаних осіб, при цьому в його правій руці знаходиться зіп-пакет з наркотичною речовиною рослинного походження, а останні залишилися на місці (00:02:31 хвилині відеозапису);
-протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 05.05.2023, з додатком до протоколу оптичним носієм DVD-R диском з відеозаписом, згідно якого ОСОБА_10 повідомив обставини придбання 30.01.2023 наркотичного засобу біля будинку АДРЕСА_3 , де хлопець на ім`я ОСОБА_24 за грошові кошти передав хлопцю, який знаходився біля нього пакетик з маріхуаною,а той передав цей пакетик йому;
-постановою про визнання речових доказів від 26.04.2025, згідно якої визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №12025082070000384 картонну коробку, в якій знаходились бездротові навушники «HAVIT TW976»;
- постановою про визнання речових доказів від 26.04.2025, згідно якої визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №12025082070000384 пару бездротових навушників « T31» в корпусі світло-зеленого кольору ;
Разом з тим, суд не приймає у якості належних доказів дослідженні під час судового розгляду:постанову про визнання речовим доказом від 01.03.2023, постанову про визнання речовим доказом від 28.02.2023, постанову про визнання речовим доказом від 03.03.2023, постанову про визнання речовим доказом від 15.03.2023, постанову про визнання речовим доказом від 14.04.2023, постанову про визнання предметів речовими доказами від 01.03.2023, постанову про визнання речовим доказом від 03.03.2023, суд виключає їх із загального обсягу доказів , оскільки предмети вилучені 28.02.2023 під час санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме у приміщенні кв. за АДРЕСА_4  не є доказами та не мають правового значення для справи.
Також суд не приймає у якості належних доказів досліджену під час судового розглядупостанову про визнання речовим доказом від 12.01.2023, так як речові докази, а саме речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору (вміст полімерного зіп-пакета), яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено –канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 0,860 г, яку було вилучено 09.01.2023 під час огляду місця події у приміщені службового кабінету №29 ВП №5 ЗРУП ГУНП не є доказом та не має правового значення для справи, а тому суд виключає її із загального обсягу доказів.
Крім того, в судовому засіданні з позиції невинуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України стороною захисту було заявлено клопотання про допит свідка ОСОБА_23 , на підтвердження того, що ОСОБА_25 , який стояв поряд з ним на відео він передав насіння, а той гроші передав йому в якості боргу, бо заборгував.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_23 надав показання про те, що на відеозапису події від 30.01.2023, який був відтворений під час судового засідання, зображений він. Свідок ОСОБА_12 йому не відомий. Він притягувався до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.307 КК України, але не пам`ятає хто був свідком по цій справі. Він не пам`ятає, що передав йому на відео ОСОБА_16 . Він не пам`ятає, що передавала йому особа зображена на відео. 
Ці показання свідка суд до уваги не бере, бо вони а ні спростовують, а ні підтверджують доводи сторони захисту щодо невинуватості ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення ,передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Оцінюючи всі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши обвинуваченого, свідків, запропонованих стороною обвинувачення та стороною захисту ,дослідивши надані докази, перевіривши доводи учасників процесу, суд прийшов до переконання, що вина ОСОБА_5 у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушеннях у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Доводи обвинуваченого, щодо невизнання своєї провини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України є нелогічними та непослідовними, та такими що спростовуються, як наданими суду письмовими доказами так і показами свідка ОСОБА_10 , які є логічними послідовними, узгоджуються між собою та з іншими матеріалами кримінального провадження.
Так, твердження обвинуваченого, що він 30.01.2023 збут наркотичних засобів ОСОБА_10 не здійснював, нічого йому не передавав, а тільки перебував з іншими особами по вул. Воронізькій, де вони стояли, лускали насіння, він дістав пакет з насінням, а той, який передавав маріхуану закупному дістав її зі своїх рукавів. Хлопцю, який стояв поруч- ОСОБА_13 , він передав насіння, а ОСОБА_26 гроші передав йому в якості боргу, бо заборгував, спростовується в сукупності показами свідка ОСОБА_10 , протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, відповідно до ст.260 КПК України аудіо, -відео контролю особи ОСОБА_5 від 01.02.2023 року, протоколом огляду місця події від 30.01.2023 року, висновком експерта №СЕ-19/108-23/1367-НЗПРАП від 01.02.2023 року.
Доводи сторони захисту щодо відсутності в діяннях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.307 КК України, в зв`язку з чим кримінальне провадження відносно останнього необхідно закрити, оскільки безпосередня передача наркотичного засобу закупнику була здійснена іншою особою, в зв`язку з чим треба було притягувати до кримінальної відповідальності ОСОБА_23 , бо згідно висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, останній в групі з невстановленою особою здійснив збут наркотичних засобів, ОСОБА_23 на відео себе впізнав, свідок ОСОБА_10 придбав, взяв наркотичний засіб під час контрольної закупки у іншої особи- у ОСОБА_23 , ОСОБА_23 передав згорток ОСОБА_10 , що передав ОСОБА_5 . ОСОБА_23 невідомо, обвинувачення не конкретизоване, не доведено факту, що саме ОСОБА_5 збував наркотичний засіб ОСОБА_10 , суд оцінює критично, виходячи з наступного.
Як встановлено під час судового розгляду ОСОБА_5 діючи умисно дістав правою рукою із кишені штанів зв`язку зіп-пакетів та передав їх невстановленій органом досудового розслідування особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, після її звернення до ОСОБА_5 .. Надалі зазначена особа відокремила один із зіп-пакетів та передала його ОСОБА_10 ,після чого грошові кошти отримані від ОСОБА_10 передала ОСОБА_5 , який їх прийняв та поклав в ліву кишеню своєї куртки.
Аналіз наведених обставин у їх сукупності дає підстави для висновку, що дії обвинуваченого та іншої особи були узгодженими, взаємопов`язаними та спрямованими на досягнення спільного злочинного результату-незаконного збуту наркотичного засобу.
Зокрема, узгодженість дій проявилась у тому, що обвинувачений виступив як особа, яка зберігала та надавала наркотичний засіб, а інша особа виконала функцію безпосереднього передавання наркотичного засобу покупцю. Після реалізації наркотичного засобу грошові кошти були передані саме обвинуваченому.
При цьому характер та послідовність дій учасників їх швидкість та логічна узгодженість свідчать про те, що вони діяли не випадково, а у межах заздалегідь узгодженого способу вчинення злочину .
Той факт, що безпосередню передачу наркотичного засобу ОСОБА_10 здійснила інша особа, не спростовує наявності у діях ОСОБА_5 складу злочину, оскільки останній будучи розпорядником наркотичного засобу забезпечив його передачу з метою подальшої реалізації, усвідомлював характер та мету таких дій і отримав за це грошові кошти. 
Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувачений діяв у співучасті з іншою особою за попередньою змовою групою осіб, із розподілом ролей, що повністю охоплюється об`єктивною стороною кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Щодо доводів сторони захисту про недоведеність предмету передачі ОСОБА_5 невстановленій органом досудового розслідування особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, суд зазначає наступне.
Доводи сторони захисту про те, що судом не встановлено, яку саме речовину обвинувачений передав іншій особі, суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.
Із досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_5 , діючи умисно, дістав із кишені своїх штанів зв`язку зіп-пакетів та передав її іншій особі, яка у його присутності відокремила один із пакетів і негайно передала його ОСОБА_10 . Після цього грошові кошти, отримані від ОСОБА_10 , були передані ОСОБА_5 .
Згідно з висновком експерта речовина, що містилася у вилученому у ОСОБА_10 зіп-пакету, є наркотичним засобом. При цьому судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про зміну змісту або підміну зазначеного зіп-пакету у період від моменту його отримання від особи, якій обвинувачений передав зв`язку зіп-пакетів, до моменту його вилучення та дослідження.
Навпаки, досліджені докази у їх сукупності свідчать про безперервність події та незмінність об`єкта, а саме: 
-зіп-пакет був відокремлений безпосередньо із зв`язки отриманої від обвинуваченого ОСОБА_5 ;
-передача ОСОБА_10 відбувалася негайно без часових розривів;
-стороннього втручання або обставин, що могли б призвести до зміни змісту не встановлено;
-вилучення відбулося саме того зіп-пакету, який був переданий ОСОБА_10 в межах оперативної закупки.
За таких обставин доводи сторони захисту про невідомість предмета передачі є припущенням, яке не ґрунтується на жодних об`єктивних даних та спростовується узгодженістю, послідовністю і взаємним підтвердженням доказів.
Суд зазначає, що для встановлення предмета злочину достатнім є доведення ланцюга походження речовини від обвинуваченого до моменту її вилучення та дослідження, за відсутності обґрунтованих даних про його переривання чи зміну. 
У даному випадку такий ланцюг є безперервним і підтвердженим належними та допустими доказами.
Таким чином, суд приходить до висновку, що саме наркотичний засіб виявлений і досліджений експертом був предметом передачі , яка відбулася за участю обвинуваченого, а доводи сторони захисту в цій частині є надуманими та спрямованими на уникнення кримінальної відповідальності. 
Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Суд вважає, що дії обвинуваченого, які виразились у незаконному збуті наркотичних засобів вчинений за попередньою змовою групою осіб правильно кваліфіковано за ч.2 ст.307 КК України, а його ж дії, які виразились у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану правильно кваліфіковані за ч.4 ст.186 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, наявність обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання обвинуваченому, а також положення ч.2 ст.50 КК України.
Так, ОСОБА_5 раніше не судимий, вчинив кримінальні правопорушення за ч.2 ст.307 КК України та ч.4 ст.186 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, на обліку у лікаря психіатра та лікаря -нарколога не перебуває, має постійне місце проживання.
Також, суд враховує те, що ОСОБА_5 визнав себе винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, щиро покаявся у скоєному, відшкодував матеріальну шкоду, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України в неповнолітньому віці,  що суд визнає обставинами, які пом`якшують його відповідальність.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
Суд не приймає доводи захисника – адвоката ОСОБА_7 щодо призначення ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України із застосуванням положень ст.75 КК України з підстав щирого каяття та відшкодування матеріальної шкоди, оскільки санкцією ч.4 ст.186 КК України передбачено покарання за вчинення злочину у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає.
Зі змісту ст. 75 КК України випливає, що прийняти рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробовуванням суд може лише тоді, коли з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин, до числа яких відносяться і наслідки, що настали, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Такі обставини мають давати підстави для висновку, що передбачені ст. 76 КК України та Законом України «Про пробацію» наглядові та соціально-виховні заходи будуть ефективними й достатніми для досягнення вищевказаної мети.
На думку суду наведені захисником правові підстави звільнення від відбування ОСОБА_5 покарання не є такими, які б доводили можливість застосування до нього інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Крім того, за таких обставин обмеження порядку реалізації кримінальної відповідальності наглядовими та соціально-виховними заходами буде очевидно недостатнім для реальної корекції соціальної поведінки обвинуваченого та запобігання новим злочинам.
Без відбування обвинуваченим покарання такі заходи не здатні забезпечити реалізацію визначеної у ст. 50 КК України мети, захистити права і свободи інших осіб від протиправних посягань, а відтак застосування щодо обвинуваченого ст. 75 КК України не сприятиме досягненню справедливого балансу між його правами та свободами й інтересами держави та суспільства.
Крім того, суд враховує, що відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення кримінального покарання» від 24.10.2003 р. судам необхідно вирішувати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочин у неповнолітньому віці, щиро розкаялися у скоєному, відшкодували заподіяну злочином шкоду.
У п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами законодавства у справах про злочини неповнолітніх» звертається увага судів на те, що при призначенні покарання неповнолітнім необхідно строго дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, беручи до уваги, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання, соціальна реабілітація.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.2 ст.307 КК України cуд звертає увагу, що обвинуваченим було вчинено злочини, об`єктом яких є правовий режим обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів. Дані об`єкти злочинів пов`язані з соціальним явищем наркоманією, яка на сьогоднішній день є вкрай небезпечним пороком суспільства оскільки негативно впливає на життя, здоров`я та соціальне благополуччя населення країни. Особи, які страждають на наркоманію схильні до вчинення протиправних діянь, у зв`язку з цим наявна соціальна напруженість населення, тому держава повинна реагувати та здійснювати превентивні заходи для охорони населення від подібних явищ та на досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації від 18.08.2023 , згідно якої зазначено, що під час опитування обвинувачений категорично не визнавав своєї провини. Володимир перекладає відповідальність за вчинення правопорушення на випадкових знайомих. Впевнений у своїй непричетності до кримінального правопорушення, хоче щоб ситуація, яка склалась закінчилась для нього без будь –якого покарання. Згідно повідомлення ювінальної превенції, відносно обвинуваченого 04.05.2023 року було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.44 КУпАП. Згідно інформації з реєстру Судової влади України 24.05.2025 ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44 КУпАП до нього був застосований захід впливу-попередження. Цей факт під час співбесіди з неповнолітнім та його матір`ю був ними прихований. Під час співбесіди неповнолітнього зі співробітниками центру соціальних служб, служби у справах дітей обвинувачений категорично висловлювався щодо дій співробітників поліції, навмисно вводив в оману, плутаючи факти вчинення адміністративного та кримінального правопорушення. У неповнолітнього низька мотивація до змін своєї поведінки, він впевнений, що мати та адвокат йому допоможуть. Зазначено що виправлення неповнолітнього ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, також зазначено, що філія ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області вважає доцільним покладання на ОСОБА_5 обов`язків передбачених ст. 76 ч. 3 п. 4 КК України виконати заходи пробаційної програми «Попередження вживання психоактивних речовин».
Разом з тим, суд також звертає увагу, що ОСОБА_5 на шлях виправлення не встав, належних висновків для себе не зробив та вже будучи повнолітньою особою скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України під час розгляду Хортицьким районним судом м. Запоріжжя кримінального провадження відносно нього за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а також враховує позицію прокурора у судових дебатах, яка просила призначити покарання ОСОБА_5 , у вигляді позбавлення волі,  тому суд прийшов до переконання, що метою попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим, його виправлення, перевиховання , можливе лише в умовах ізоляції їх від суспільства та необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статей за якими кваліфіковані його дії без конфіскації майна. 
Відповідно до ч. 2 ст.59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Відповідно до ст.98 КК України до неповнолітніх можуть бути застосовані додаткові покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
Закон передбачає вичерпний перелік видів покарань, які можуть бути застосовані до неповнолітнього. Відповідно до ч. 1 ст. 98 КК це такі основні покарання: штраф; 2) громадські роботи; 3) виправні роботи; 4) арешт; 5) позбавлення волі на певний строк.
На підставі ч. 2 ст. 98 КК України до неповнолітнього можуть бути застосовані додаткові покарання у виді штрафу і позбавлення права займати певні посади або займатися певною діяльністю.
Відповідно до абз. 2 п. 11 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16 квітня 2004 р. «...інші основні та додаткові покарання до неповнолітніх не застосовуються, навіть якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття» .
Таким чином, відповідно до змісту ст. 98 КК України до неповнолітніх не можуть застосовуватися такі види покарань, як конфіскація майна, обмеження волі, довічне позбавлення волі, незалежно від тяжкості вчиненого злочину. 
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.
Також суд вважає за необхідне відповідно до ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати пов`язанні з залученням експертів в кримінальному провадження в сумі 755,12 грн. ,які підтверджені доданою до кримінального провадження довідкою про витрати на проведення експертиз .
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30.04.2023 року на майно, а саме пару бездротових навушників« T31» в корпусі світло-зеленого кольору - скасувати.
Крім того, згідно ч. 7 ст. 72 КК України домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.
Ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2023 ОСОБА_27 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на час проведення досудового розслідування, строком з 03.04.2023 по 03.06.2023 включно.
Отже, до строку відбування ОСОБА_5 покарання слід зарахувати строк перебування його під цілодобовим домашнім арештом із розрахунку, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.
В судових дебатах прокурор заявила клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Питання про речові докази підлягає вирішенню судом відповідно до ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.349, 368, 370, 371, 374,615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5  визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186 , ч.2 ст.307 КК України та призначити йому покарання :
-за ч.2 ст.307 КК України у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі;
-за ч.4 ст.186 КК України у вигляді 7 (семи ) років позбавлення волі;
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі;
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили обрати у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно.
Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, тобто з 23.03.2026 року
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30.04.2023 року на майно, а саме пару бездротових навушників« T31» в корпусі світло-зеленого кольору -скасувати.
Стягнути з ОСОБА_5  на користь держави процесуальні витрати, повязані з залученням експерта в кримінальному проваджені в розмірі 755,12 грн. 
Речові докази по кримінальному провадженню:речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено –канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину склала 0,910 г. упаковану до спец. пакету № 3796213, передану до камери схову ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області-знищити; картонну коробку, в якій знаходились бездротові сенсорні навушники «HAVIT TW976» та пару бездротових навушників« T31» в корпусі світло-зеленого кольору, які передані на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Вигідна покупка»- залишити власнику
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1