МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2026 р.  	№ 400/10161/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу 

за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	Державної служби України з безпеки на транспорті в особі в.о начальника Відділу Державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Євгена Каніна, вул. Космонавтів, 60,м. Миколаїв,54018, просп. Берестейський, 14,м. Київ,01135 	

про	визнання протиправною та скасування постанови від 19.08.2025 року ОПШ № 051482,	

ВСТАНОВИВ:
І. Зміст позовних вимог
До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі в.о начальника Відділу Державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Євгена Каніна (далі – відповідач) з вимогами:
визнати незаконною та скасувати постанову від 19.08.2025 року серія ОПШ№ 051482 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн. до ФОП ОСОБА_1 .
ІІ. Виклад позицій учасників справи. 
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що не погоджується з оскаржуваною постановою, якою застосовано штраф за відсутність у водія передбачених статтею 48 документів, а саме санітарної книжки з результатом медичного огляду водія. На час проведення відповідачем перевірки та прийняття оскаржуваної постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу відносно позивача, на законодавчому рівні не існувало визначеної форми "Санітарна книжка з результатами медогляду водія" та порядку її ведення чи оформлення. Чинним законодавством визначено проходження водієм медичного огляду та видачу за результатами такого огляду "Особистої медичної книжки" форми №1-ОМК, яка зберігається у роботодавця й видається працівникові тільки для проходження медичного огляду і у разі звільнення такого працівника. Станом на дату проведення перевірки відповідачем, особиста медична книжка водія знаходилася на зберіганні у роботодавця (у позивача), як того вимагає Порядок №559. Отже, твердження відповідача, що санітарна книжка повинна бути в наявності у водія на час проведення перевірки – є незаконним. Тому, на думку позивача, в його діях відсутні жодні порушення. 
Відповідач проти позову заперечив, у відзиві зазначив, що під час проведення перевірки був зупинений транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який здійснював перевезення харчових продуктів (молочної продукції) без оформлення документів передбачених законодавством України про автомобільний транспорт. Водій ОСОБА_2 не надав старшому державному інспектору документи – санітарну книжку з результатами медичного огляду (відповідно до Наказу МТУ №363), що відображено в акті перевірки. У зв`язку з виявленням вищезазначених порушень, старшим державним інспектором було складено Акт № ОАР 034320 від 10.07.2025, відповідно до пункту 13 Порядку № 1567. Водій зі змістом Акту № ОАР 034320 від 10.07.2025, був ознайомлений, під підпис. Відповідач стверджує, що перевезення харчових продуктів здійснюється автомобільним перевізником, який має обов`язок забезпечити водія документами на підставі яких здійснюються перевезення вантажів та медичними документами з результатами медичного огляду водія, який проводиться з метою контролю стану здоров`я такого водія. А водій має пред`явити та надати зазначені документи перевіряючим особам відповідача. Таким чином, відповідач зазначає, що позов є безпідставний, у зв`язку із чим просить суд відмовити у його задоволенні.
У відповіді на відзив позивач звернув увагу суду на пункт 1 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2021 №559, за яким підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, зокрема водії, зайняті транспортуванням харчової продукції (на всіх видах транспорту) харчової та переробної промисловості. Водій ОСОБА_2 медичний огляд пройшов, вчасно, на момент перевірки строк чергового огляду ще не настав, що відповідає нормам Постанови КМУ 559 та Наказу МОЗ №280. Роботодавець ОСОБА_1 забезпечив зберігання медичної книжки водія ОСОБА_2 , що також відповідає вимогам Постанови КМУ №599 При проведені перевірки відповідачем у водія були в наявності всі документи, що перелічені у статті 48 Закону №2344-III. Ті документи, що не визначені переліком статті 48 Закону, тобто інші документи, які не перелічені в статті, водій не надав для перевірки, що не є порушенням правил перевезення.
ІІІ. Рух справи 
Ухвалою від 24.09.2025 суд відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановив строки для подання сторонами заяв по суті. 
Ухвалою від 22.09.2025 суд відмовив у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.
IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом
10.07.2025 Відділом державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті проведено перевірку транспортного засобу позивача МERCEDES-BENZ 814 D, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який здійснював рейс з перевезення вантажу.
За результатами перевірки 10.07.2025 складено акт № ОАР 034320, в якому зафіксовано порушення ст.ст. 48 Закону №2344-III, а саме: перевезення молочної продукції за відсутності на момент перевірки санітарної книжки з результатами медичного огляду п.12.4. Наказ МТУ № 363 від 14.10.1997. Водій з актом ознайомлений, що підтверджується його підписом.
25.07.2025 відповідачем надіслано позивачу повідомлення про розгляд 19.08.2025 справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Повідомлення позивачем отримано.
19.07.2025 відповідачем прийнято постанову №ОПШ051482 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме санітарна книжка з результатами медичного огляду водія ОСОБА_2 . 
Матеріли справи містять копії посвідчення водія ОСОБА_2 , транспортної накладної від 10.07.2025.
Вважаючи постанову Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Державної служби з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарських штрафів від 19.07.2025 № ОПШ051482 протиправною, позивач звернувся до суду.
V. Джерела права
Сттею 5 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 № 2344-III визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Частиною чотирнадцятою статті 6 Закону №2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
В розумінні статті 1 Закону №2344-III автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.
Суд зазначає, що процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт, визначена Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567.
Відповідно до пункту 12 Порядку №1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка.
Пунктом 13 Порядку № 1567 передбачено, що графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.
За приписами пункту 14 Порядку №1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Згідно пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно: 1) наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; 2) додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; 3) додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); 4) відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; 5) оснащення таксі справним таксометром; 6) відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; 7) додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; 8) наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; 9) додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; 10) виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі); 11) виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Відповідно до абзацу третього пункту 16 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) можливе: використання спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис Укртрансбезпека; використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку, встановлених законодавством України та Європейською угодою; здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів; використання засобів фото - і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі; використання пристроїв для копіювання, сканування з метою збору інформації, що свідчить про правопорушення; здійснення опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.
В абзаці третьому пункту 20 Порядку №1567 зазначено, що виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
Пунктом 21 Порядку № 1567 встановлено, що у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Відповідно до статті 34 Закону №2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен: 1) виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; 2) утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; 3) забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; 4) забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; 5) організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання медичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; 6) забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; 7) забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; 8) забезпечувати безпеку дорожнього руху; 9) забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Відповідно до положень ст.48 Закону України Про автомобільний транспорт автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Перелік необхідних документів не є вичерпним, оскільки у статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи необхідні для внутрішніх перевезень вантажів.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.02.2020 року по справі № 820/4624/17 зазначено що відповідно до положень статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені Наказом Міністерства транспорту України 14.10.97 № 363 (надалі Правила № 363) визначають права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - Замовників.
Відповідно до п.12.4 Правил № 363, водій (експедитор), зайнятий перевезенням харчових продуктів, повинен мати санітарну книжку з результатами медичного огляду.
Статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" чітко визначено, що відповідальність застосовується, у разі здійсненні перевезень вантажів за відсутності документів, визначених статтею 48 цього Закону саме на момент проведення перевірки.
Тобто, формування та збір документів для перевезення завершується на початку руху та всі документи щодо перевезення мають бути у водія на руках, а не в офісах чи інших осіб.
Саме на місці зупинки (події) мають бути надані первинні документи, інші документи на підставі яких здійснюється перевезення та саме на підставі цих, а не складених в інший час документів та наявних поза місцем події, встановлюються фактичні обставини.
Носієм доказової інформації щодо встановлених таким чином обставин, є первинні документи контролю, що складаються контролюючим органом, акти, довідки - відповідно до правил і процедур, передбачених профільними нормативно-правовими актами.
Верховний Суд у постанові від 14.12.2023 року у справі №340/5660/22 висловив наступне: "основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження особою дій Укртрансбезпеки, несуть саме ті документи, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення та/або під час безпосереднього розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності".
VІ. Оцінка суду
Як встановлено судом, уповноваженими працівниками відділу Державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області в акті № ОАР034320 від 10.07.2025 зафіксовано порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", під час перевезення вантажів, перевізник не забезпечив водія (під час перевезення харчової продукції - молочної продукції) санітарною (медичною) книжкою водія, чим порушено п.12.4 Наказу МТУ № 363 від 14.10.1997 року.
Із матеріалів справи слідує, що у спірному випадку водій позивача, здійснював перевезення продуктів харчування та відповідної санітарної книжки з результатами медичного огляду не мав, такої посадовим особам відповідача не надав. 
Суд повторює, шо відсутність у водія санітарної (медичної) книжка водія задокументовано актом № 009692 від 30.05.2023 року, який є основним носієм доказової інформації (доказової бази).
Також, завчасно повідомлений про час і дату розгляду справи позивач не забезпечив присутність свого представника при такому розгляді. Тобто, документ про належний медичний огляд не було надано і під час розгляду справи. 
При цьому, суд погоджується з аргументами позивача про те, що на час проведення рейдової перевірки в законодавстві України відсутнє визначення такого медичного документу як «санітарна книжка» чи «особиста санітарна книжка», оскільки відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про внесення змін до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 23 липня 2002 року №280» від 21.02.2013 №150, встановлено «Форму первинної облікової документації №1- ОМК «Особиста медична книжка» та Інструкцію щодо її заповнення.
Разом з тим, зазначення у пункті 12.4 Правил №363 неактуального медичного документа, який містить відомості про результати медичного огляду водія, - не звільняє автомобільного перевізника від обов`язку при здійсненні перевезень харчових продуктів мати окрім інших документів щодо таких перевезень, - також медичного документу з результатом медичного огляду водія.
За таких обставин, суд вважає, що прийняття відповідачем оскаржуваної постанови від 19.08.2025 року серія ОПШ№ 051482 є обґрунтованим та законним, адже судовим розглядом доведено факт допущення позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт, що виразилось у тому, що перевізник не забезпечив водія під час перевезення харчової продукції (молочної продукції) санітарною (медичною) книжкою водія, тому правомірно застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф згідно статті 60 Закону № 2344-III.
VII. Висновки за результатами розгляду справи
Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення і докази, надані стороною позивача, суд дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність прийняття оскаржуваної постанови.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
VIII. Судові витрати
Враховуючи відсутність підстав для задоволення позову, розподіл судового збору не здійснюється.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі в.о начальника Відділу Державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Євгена Каніна (вул. Космонавтів, 60,м. Миколаїв,54018 ЄДРПОУ 39816845) відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко