РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2026 року       місто Чернігів

Справа №751/808/26
Номер провадження2-а/751/60/26

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н.В. 
секретаря судового засідання Стрижак В.П.

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідачі - Департамент патрульної поліції, інспектор 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Ісакова Анна Віталіївна

представник позивача – Урожай Аліна Вікторівна
представник відповідача – Сіндєєва Валентина Валеріївна

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Ісакової Анни Віталіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача 

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Ісакової Анни Віталіївни про скасування постанови серії ЕНА №6521390 від 16.01.2026 про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.1-4). 
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.01.2026 його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 190 грн. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що він о 17 год 11 хв за адресою: м. Чернігів, вул. Степана Бандери, 2, здійснив рух транспортним засобом з номерним знаком, що був неосвітлений в темну пору доби, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР. Вважає, що дана постанова винесена із порушенням вимог законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи, відповідачем не доведено його вину, проігнороване право усунути технічну несправність відповідно до п.31.5 ПДР, а відтак підлягає скасуванню. Зазначає, що перед початком руху перевірив технічну справність автомобіля, у тому числі освітлення заднього номерного знаку, під час керування йому не було відомо про неосвітлені номерні знаки, дізнався про це після зупинення працівником поліції. Він міг усунути несправність на місці, проте поліцейський відразу виніс на місці оскаржувану постанову, не встановивши факту наявності його умислу. 

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі 

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 29.01.2026 відкрив провадження у справі, призначив розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.33-38), відповідно до якого просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Зазначає, що підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що позивач 16.01.2026 о 17 год 15 хв в м. Чернігові, по вул. Степана Бандери, 2, керував транспортним засобом Volkswagen golf, номерний знак НОМЕР_1 , з неосвітленим державним номерним знаком у темну пору доби, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР. Виявивши порушення, інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області Ісаковою А.В. винесено постанову серії ЕНА №6521390 від 16.01.2026. При цьому відеозаписом підтверджується, що під час руху в автомобілі позивача був неосвітлений задній номерний знак у темну пору доби. Поліцейським була дотримана процедура розгляду справи. Під час винесення оскаржуваної постанови інспектор поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, а винесена постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
Позивач надіслав додаткові пояснення (а.с.45-48) в яких він вказує, що із оглянутого відеозапису вбачається, що воно розпочалося о 17.15 год, але в оскаржуваній постанові вказано час керування о 17.11 год. Крім того, відеозйомка не проводилась безперервно, що є порушенням п.5. розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», зокрема у період часу з 17.16 год до 17.33 год відсутній відеозапис. Таким чином працівниками поліції було порушено процедуру складання адміністративного матеріалу, що є підставою для закриття провадження по справі. Також на відеозаписі взагалі відсутній доказ руху позивача на автомобілі о 17.11 год та вчинення ним правопорушення за яке винесено оскаржувану постанову. Крім того, інспектор знехтувала клопотанням позивача про відкладення розгляду справи.
Ухвалою суду від 16.02.2026 клопотання позивача про виклик свідка залишено без задоволення.
На підставі ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 

Інспектором роти 2 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області Ісаковою А.В. 16.01.2026 складено постанову серії ЕНА №6521390 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1 190 грн (а.с.10). 
Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що ОСОБА_1 16.01.2026 о 17 год 11 хв в м. Чернігові по вул. Степана Бандери, 2, керував транспортним засобом Volkswagen golf, номерний знак НОМЕР_1 , з неосвітленим державним номерним знаком у темну пору доби, чим порушив п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху – керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, повернутим чи неосвітленим (а.с.10). 
Відповідно відеозапису фіксації місця події зафіксовано факт того, що ОСОБА_1 16.01.2026 о 17 год 15 хв в м. Чернігів, вул. Степана Бандери, 2, керував транспортним засобом Volkswagen golf, номерний знак НОМЕР_1 ; у подальшому під час спілкування ОСОБА_1 повідомив, що перед початком руху номерний знак освітлювався та він не міг бачити несправність, після чого поліцейським була винесена постанова (а.с.32).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За умовами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.
Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Пунктами 1.3 та 1.9 Правила дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (із змінами і доповненнями) (далі - ПДР) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно п. 2.9 «в» ПДР водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий. 
Відповідно до ч. 1 ст. 121-3 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.
У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі №536/583/17).
Так, в оскаржуваній постанові вказано, що ОСОБА_1 16.01.2026 о 17 год 11 хв в м. Чернігові по вул. Степана Бандери, 2, керував транспортним засобом Volkswagen golf, номерний знак НОМЕР_1 , з неосвітленим державним номерним знаком у темну пору доби.
Разом з тим, з відеозапису, який був наданий відповідачем, вбачається, що зафіксовано рух транспортного засобу 16.01.2026 о 17 год 15 хв.
Отже відеозапис, що додано як доказ у справі, не дає можливості суду поза розумним сумнівом встановити, що о 17 год 11 хв під час руху транспортного засобу, номерний знак був неосвітлений. 
Згідно правової позиції Верховного Суду у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
До цього ж у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 у справі № 463/1352/16-а зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 77 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували правомірність винесення ним оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а тому постанову серії ЕНА №6521390 від 16.01.2026 слід скасувати, провадження у справі – закрити.

V. Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 331,20 грн (а.с.16).
Разом з тим, Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено, що з 1 січня 2026 року розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить 3 328,00 грн.
Крім того, згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Позовна заява подана представником позивача Урожай А.В. через електронний суд в системі ЄСІТС.
Таким чином, за подання позовної заяви про скасування постанови у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху необхідно було сплатити судовий збір в сумі 532,48 грн (3328х0,2х0,8).
Враховуючи, що судове рішення ухвалено на користь позивача, а тому вказану суму 532,48 грн слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 14, 19, 72, 77, 90, 134. 139, 246, 250, 286 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Ісакової Анни Віталіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6521390 від 16.01.2026, винесену інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області Ісаковою А.В., про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП ОСОБА_1 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048) на користь ОСОБА_1 532 (п`ятсот тридцять дві) грн 48 коп судового збору.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 16 лютого 2026 року. 

Позивач – ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - інспектор 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Ісакова Анна Віталіївна (місцезнаходження: вул. Громадська, будинок 66, м.Чернігів, 14037)

Відповідач - Департамент патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048)  

Суддя Н. В. Маслюк